УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
22 жовтня 2025 року
м. Київ
 
справа № 523/216/25
провадження № 51-4023ск25
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Суворовського районного  суду м. Одеси від 11 березня 2025 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 червня 2025 року у кримінальному провадженні стосовно 
 
ОСОБА_5 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
 
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 
ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК).
 
Зміст судових рішень та встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини 
 
За вироком Суворовського районного  суду м. Одеси від 11 березня 2025 року 
ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
 
На підставі статей 71, 72, 73 КК приєднано частково невідбуте покарання у виді двох місяців обмеження волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року та остаточно визначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, а саме у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Вирішено питання про долю речових доказів, процесуальних витрат та цивільний позов. 
Відповідно до обставин кримінального правопорушення, встановлених у вироку суду, ОСОБА_5 05 жовтня 2024 року близько 13:00 будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошено воєнний стан, знаходячись в приміщенні магазину «Єва» ТОВ «Руш», розташованому по вул. Отамана Головатого, буд.161 у м. Одесі, діючи повторно навмисно з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії залишаються не помітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав з парфумерного прилавку флакон туалетної води марки «Dolce&Gabbana» об`ємом 100 мл. вартістю 4079,20 грн., поклавши до своєї кишені, після чого пройшов повз каси магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, покинувши місце скоєння злочину разом з викраденим майном, тим самим своїми діями спричинив ТОВ «Руш» матеріальну шкоду в розмірі 4079,20 грн.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 16 липня 2025 року вирок місцевого суду залишив без зміни.
 
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Захисник у касаційній скарзі не погоджується із судовими рішеннями стосовно підзахисного ОСОБА_5 , просить їх скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
 
Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що судові рішення прийняті без дотримання приписів ст. 370 КПК.
 
Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження місцевим судом на думку касатора є те, що під час підготовчого засідання не було дотримано приписи ст. 314 КПК. Також в матеріалах кримінального провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації підготовчого судового засідання.
Мотиви Суду
 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального Кодексу (далі-КПК)суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
 
Перевіривши викладені в касаційній скарзі доводи та судові рішення, колегія суддів доходить висновку, що підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі, не має. 
 
Так, згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.   
 
Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
 
На будь-яких інших підставах, зокрема через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, суд касаційної інстанції не вправі приймати рішення про скасування чи зміну оскаржуваних судових рішень, а виходить з обставин, установлених судом. Тому доводи касаційної скарги захисника в цій частині не є предметом перевірки суд касаційного суду. 
 
Як убачається з касаційної скарги, захисник не оспорює висновок місцевого суду щодо доведеності винуватості засудженого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК. 
 
Згідно ухвали апеляційного суду, захисник в апеляційній скарзі здебільшого ставив питання щодо суворості призначеного підзахисному покарання, а також   застосування приписів ст. 69 КК, які суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими і погодився з видом і розміром призначеного місцевим судом покарання.
Поряд з цим доводи касаційної скарги захисника в частині порушення місцевим судом під час підготовчого судового  засідання приписів статей 314, 315 КПК,  відсутність журналу судового засідання та технічного носія інформації, також були предметом перевірки апеляційного суду, які були визнані неспроможними, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Апеляційний суд встановив, що підготовче судове засідання відбулося 26 лютого 2025 року і за його результатами було прийнято рішення про призначення судового розгляду кримінального провадження (журнал судового засідання № 4114911 міститься на а.п. 36-37), а сам судовий розгляд справи відбувся 11 березня 2025 року (журнал судового засідань № 4179874 міститься на а.п. 69-72).
Також в журналі підготовчого судового засідання міститься веб-посилання на технічний запис судового засідання у централізованому файловому сховищі, при цьому, ці ж записи судових засідань містяться в матеріалах кримінального провадження на технічному носії інформації (на останній обкладинці), які апеляційний суд дослідив. Відтворенням технічного запису було встановлено належну якість звуку, що дозволяє зрозуміти й побачити, що відбувалося в засіданні.
Крім того Суд встановив, що згідно даних системи електронний суд за єдиним унікальним номером справи № 523/216/25 наявний журнал судового засідання від 26 лютого 2025 року та його запис у централізованому файловому сховищі.
Поряд з цим апеляційний суд частково погодився з доводами сторони захисту  про те, що в підготовчому засіданні питання, пов`язані із підготовкою до судового розгляду визначені ст. 315 КПК місцевий суд вирішив у нарадчій кімнаті без з`ясування думки учасників процесу, однак зазначене порушення визнав не  істотним, яке дає підстави для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Також, апеляційний суд зауважив, що сторона захисту під час розгляду справи у зв`язку з такими порушеннями не заявляла відвід головуючому.
Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 419 КПК дав належну оцінку викладеним в апеляційній скарзі захисника доводам, які є аналогічними доводам його касаційної скарги, та обґрунтовано визнав їх неспроможними.
 
Розглядаючи кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , апеляційний суд дотримався вимог статей 370, 419 КПК. 
 
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги захисника немає, Верховний Суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити. 
 
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Суворовського районного  суду м. Одеси від 11 березня 
2025 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 червня 2025 року у кримінальному провадженні стосовно  ОСОБА_5 . 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                         ОСОБА_3