КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 356/42/25                                                                                Головуючий у суді І інстанції: Капшученко І.О.
провадження №22-ц/824/11947/2025                                                        Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 вересня 2025 року                                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,
секретар судового засідання: Янчук І.В., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області від 23 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2025 року до Березанського міського суду Київської області звернулась представник ОСОБА_2 , адвокат Чередніченко Н.В. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини від всіх видів заробітку на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 20.11.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб був розірваний рішенням Березанського міського суду Київської області від 21.12.2018 року. Від подружнього життя мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається на першому курсі денної форми навчання факультету біомедичної інженерії КПІ ім. Ігоря Сікорського, термін навчання з 01.09.2024 року - 30.06.2028 року. Оплату за навчання, забезпечення одягом, харчуванням, всім необхідним забезпечує позивач ОСОБА_2 , з якою проживає ОСОБА_3 .. Однак відповідач ОСОБА_1 не надає матеріальну допомогу, хоча є працездатним, хронічних захворювань, та утриманців не має.
У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 у задоволенні позову просив відмовити. 04.02.2025 року добровільно написав заяву на відрахування на користь доньки ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі доходу за місцем роботи, Структурним підрозділом Служби колії Регіональної філії «Південно - Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця». У зв`язку з хворобою щомісячно змушений надавати матеріальну допомогу своїй матері (а.с.45-47).
Рішенням Березанського міського суду Київської області від 23 квітня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з 16.01.2025 року, та до дня закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп..
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, до дня закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що в суді першої інстанції відповідач в повному обсязі не визнавав позовні вимоги, виходячи з того, що за своїм місцем роботи відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання повнолітньої доньки.
Водночас, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач частково визнав позов в частині 1/6 всіх видів своїх доходів, виходячи з того що:
згідно своєї заяви від 04.02.2025 року відповідач вже сплачує аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки у розмірі частини доходів;
на даний час регулярно надає матеріально допомогу своїй хворій, похилого віку матері, ОСОБА_4 . У зв`язку з хворобою матері, відповідач щомісячно змушений надавати матеріальну допомогу своїй матері, підтвердженням чого слугують виписки по рахунку Ощадбанку про переведення щомісячні коштів своїй матері.
Незважаючи на те, що відповідачем регулярно сплачуються аліменти, що підтверджено документально, суд першої інстанції стягнув з останнього аліменти з часу звернення з позовом до суду, тобто з 16.01.2025 року, що суперечить обставинам справи.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що він може надавати матеріальну допомогу лише у розмірі 1/6, тому що він утримує матір, судом першої інстанції не прийнято до уваги з огляду на те, що не підтверджено факт необхідності утримання відповідачем своєї матері, та не надано документів, що підтверджують родинний зв`язок ОСОБА_1 та матері.
Суд першої інстанції вважав, що долучені до відзиву копії квитанцій АТ «Державний ощадний банк України» мобільний банкінг від 05.11.2024 року; 21.11024 року; 07.12.2024 року; 01.01.2025 року; 31.01.2025 року; 07.03.2025 року; 05.04.2025 року про перерахування грошових коштів ОСОБА_1 на карту отримувача НОМЕР_1 ім`я отримувача « ОСОБА_4 », не свідчать про їх отримання, а також належність і користування карткою саме матір`ю відповідача, а не будь-якою іншою особою, окрім того у квитанції відсутнє призначення платежу. Таким чином, вказані докази не є належними та не приймає їх до уваги.
Суд першої інстанції також виходив з того, що до матеріалів справи не додано жодних доказів, які б підтверджували відсутність у відповідача інших, окрім заробітної плати, джерел доходів (від використання рухомого чи нерухомого майна, дивідендів, депозитів тощо), зокрема, довідок Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7, інформації про доходи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, які містять, зокрема, дані щодо суми всіх отриманих доходів фізичної особи за відповідний період тощо.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та неповнолітніми дочкою, сином.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 337/642/22).
Стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства (постанова Верховного Суду від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19).
Встановлено, що рішенням Березенського міського суду Київської області від 21.12.2018 року, яке набрало законної сили 20.01.2019 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений 20.11.1998 року, розірвано (а.с.13-15).
У відповідності до свідоцтва про народження серії виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 30.01.2007 року, батьками ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.10).
У відповідності до витягів з Реєстру територіальної громади від 08.01.2025 року № 2025/000259615 та № 2025/000224692, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 12).
Відповідно до акту обстеження житлово- побутових умов №43 від 10.01.2025 року, складеного депутатом Березанської міської ради Радіоненком І.С., у присутності ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , за вказаною адресою зареєстровані також ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , і фактично проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , решта не проживає (а.с.16).
Згідно довідки №7534 від 05.09.2024 року ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу групи 3Р-41 факультету біомедичної інженерії КПІ ім. Ігоря Сікорського денної форми навчання за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року (а.с.8).
ОСОБА_1 04.02.2025 року звернувся до начальника Дарницької дистанції колії Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» Сосновського С.П. з заявою про відрахування аліментів на користь доньки ОСОБА_3 на період навчання у розмірі 25% (а.с.47).
У відповідності до довідки про доходи та звіту про відрахування та виплати №21 від 07.04.2025 року ОСОБА_1 за основним місцем роботи Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» Виробничий підрозділ «Дарницька дистанція колія» з жовтня 2024 року по березень 2025 року нарахована заробітна плата становить 199 863,82 грн (за жовтень 2024 року - 36 057,82 грн, за листопад 2024 року - 32 456,01 грн, за грудень 33 748,52 грн, за січень 2025 року - 38 585,55 грн, за лютий 2025 року - 28 608,60 грн, за березень 2025 року - 30 407,32 грн) (а.с. 48, 49).
Заперечуючи проти позовних вимог, та звертаючись з відзивом на позовну заяву відповідач зазначав, що у зв`язку з хворобою своєї матері, відповідач змушений надавати матеріальну допомогу своїй матері, на підтвердження чого суду надано виписки по рахунку Ощадбанку про переведення коштів своїй матері (а.с. 50-58).
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки донька відповідача, ОСОБА_3 є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, колегія суддів вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача до дня закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку, будуть достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення.
Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування судом тих обставин, що на утриманні відповідача знаходиться його матір, яка є особами похилого віку та потребують матеріальної допомоги та лікування, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки у правовому розумінні зазначені обставини не звільняють відповідача (батька дитини) від обов`язку утримувати дочку, яка продовжує навчання.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач згідно своєї зави від 04.02.2025 року (а.с. 47) вже сплачує аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини доходів, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки добровільне надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання доньки не може обмежувати право позивачки на звернення до суду з даним позовом та не є підставою для відмови у стягненні аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.
Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із вище переліченими нормами законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, врахувавши те, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, а також стан здоров`я відповідача, дійшов вірного висновку про те, що обставини на які посилається відповідач не звільняють його від утримання дитини.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Щодо судових витрат
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Березанського міського суду Київської області від 23 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено «30» вересня 2025 року.

Головуючий суддя                                                                 Л.П. Сушко

Судді                                                                                       Є.В. Болотов

                                                                                                 С.Г. Музичко