ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 вересня 2025 року           справа №200/8998/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року (повне судове рішення складено 19 березня 2025 року) у справі № 200/8998/24 (суддя в І інстанції Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                           УСТАНОВИВ:

24.12.2024 позивачка через представника В. Меламеда звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – Управління), в якому просила:
визнати протиправною відмову Відповідача від 11.09.2024 стосовно виплати поточної пенсії Позивачки та недоотриманої пенсії з 07.10.2009 на її особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ “Ощадбанк”;
зобов`язати Відповідача здійснювати виплату поточної пенсії Позивачки, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 07.10.2009 з урахуванням компенсації втрати частини доходів, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ “Ощадбанк”.
В обґрунтування зазначено, що 15.08.2024 представник позивачки звернувся до відповідача з заявою про виплату пенсії на банківський рахунок. До заяви додано довіреність, апостильовану заяву Позивачки про знаходження в живих з вимогою про виплату на її банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ “Ощадбанк”, ордер та посвідчення адвоката Вадима Меламеда. 11.09.2024 отримано лист відповідача № 24531-21724/М-02/8-0500/24, яким відповідач відмовив у виплаті пенсії на банківський рахунок позивача. Відповідач мотивував відмову тим, що для виплати пенсії через поточні рахунки в банках позивачка має нібито особисто подати заяву про виплату пенсії.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства України, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати поточної пенсії ОСОБА_1 на підставі її заяви від 15.08.2024 та недоотриманої пенсії з 07.10.2009 на її особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ “Ощадбанк”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснювати нарахування та виплату поточної пенсії ОСОБА_1 , в тому числі суми недоотриманої пенсії з 07.10.2009 на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ “Ощадбанк”.
В задоволенні решти вимог – відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутнє рішення про відмову від 11.09.2024. Так, в матеріалах справи наявна відповідь Головного управління від 11.09.2024 № 24531-21724/М-02/8-0500/24, яка була надана на звернення від 15.08.2024 № ВЕБ-05001-Ф-С-24-134974, яке зареєстровано за № 21724/М-0500-24. Вказане вище звернення було розглянуто Головним управлінням відповідно до Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян» та за результатами розгляду повідомлено позивача про наступне: «Отже, для зміни способу виплати пенсії засобами вебпорталу ОСОБА_1 . Необхідно:
- авторизуватись в особистому кабінеті на вебпорталі за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП);
- в особистому кабінеті на вебпорталі у розділі «Щодо пенсійного забезпечення» необхідно обрати пункт «Внесення змін до електронної пенсійної справи» з подальшим вибором виду заяви «Виплата пенсії через установу банку».
До зазначеної заяви необхідно додати окремими файлами паспорт, ідентифікаційний код та Заяву згідно з п. 10 Постанови № 1596 з реквізитами карткового рахунку у форматі IBAN, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізити). Іншого законодавством не передбачено». Таким чином, позивачем було надано роз`яснення законодавства та шляхи вирішення завданого позивачем питання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки просить суд відхилити апеляційну скаргу відповідача.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2018 у справі №805/46/18-а зобов`язано Красноармійське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 21 червня 2017 року відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” в розмірах відповідно до чинного законодавства України, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року у справі № 805/46/18-а залишено без задоволення; ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року у справі № 805/46/18-а залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року у справі №805/46/18-а скасовано; справу направлено до суду першої інстанції  для продовження розгляду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року прийнято до провадження адміністративну справу № 805/46/18-а за позовною заявою ОСОБА_1 до Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині позовних вимог про зобов`язання провести поновлення пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року по 20 червня 2017 року; замінено в адміністративній справі № 805/46/18-а первинного відповідача – Красноармійське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області його правонаступником – Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за період з 07 жовтня 2009 року по 20 червня 2017 року відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” в розмірах відповідно до чинного законодавства України, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі № 805/46/18-а за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; замінено боржника у виконавчих листах, виданих 27 травня 2021 року у справі № 805/46/18-а з Покровського об`єднаного Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
25 січня 2024 року ОСОБА_2 , який діє від імені позивача звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати наступну інформацію: дата, з якої призначено пенсію; коефіцієнт страхового стажу; коефіцієнт заробітної плати (доходу, грошового забезпечення); заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для обчислення, перерахунку, індексації пенсії на поточний момент; поточний розмір пенсії для виплати; розрахунок компенсації втрати частини доходів.
Листом відповідача від 15.02.2024 №3508-1876/М-02/8-0500/24 повідомлено про те, що для поновлення виплати пенсії позивачу слід особисто звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України та надати відповідну заяву. До заяви необхідно надати документи: паспорт, облікову картку платника податків та заяву про виплату пенсії або грошової допомоги (за бажанням).
15.08.2024 позивачка через свого представника звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила: визнати протиправною бездіяльності стосовно не виплати щомісячної пенсії та недоотриманої пенсії за період з 07.10.2009 на особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ “Ощадбанк”;
зобов`язати здійснювати виплату пенсії, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 07.10.2009, на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ “Ощадбанк”.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року у справі №200/5668/24 у задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності стосовно не виплати щомісячної пенсії та недоотриманої пенсії за період з 07.10.2009 на особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ “Ощадбанк” та зобов`язання здійснювати виплату пенсії, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 07.10.2009, на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ “Ощадбанк” було відмовлено.
Рішення суду першої інстанції від 01.11.2024 у справі №200/5668/24 не набрало законної сили, оскільки справа перебуває на розгляді в апеляційному суді.
15.08.2024 представник позивачки повторно звернувся до відповідача з заявою про виплату пенсії на банківський рахунок. До заяви додано довіреність, апостильовану заяву Позивачки про знаходження в живих з вимогою про виплату на її банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ “Ощадбанк”, ордер та посвідчення адвоката Вадима Меламеда.
Листом від 11.09.2024 вих. № 24531-21724/М-02/8-0500/24 Відповідачем було повідомлено представнику Позивача про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії за віком, розрахованої відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для виплати пенсії через банківську установу ОСОБА_1 необхідно надати відповідну заяву в зручний для неї спосіб.
Згідно з пунктом 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку (далі – Заява) подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1990 року № 1596.
Вказаною постановою, зі змінами від 27.03.2022, визначено, що заява подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
Слід зазначити, що відповідно до «Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України» (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, спеціалістами органів Пенсійного фонду України під час здійснення прийому та обслуговування, зокрема, при поданні заяв, проводиться ідентифікація, яка полягає у встановленні особи заявника, і проводиться на підставі належного йому паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортного документу іноземця або документу, що посвідчує особу без громадянства, посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця або іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтва про народження дитини та документа, що підтверджує повноваження представника - у разі звернення за отриманням інформації про інших осіб чи подання заяв від імені інших осіб.
Заяву можна подавати до територіального органу Пенсійного фонду України в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП).
Можливість формування такої Заяви передбачено в особистому електронному кабінеті пенсіонера, зареєстрованого на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.
Заява, подана з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису в розумінні Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» від 5 жовтня 2017 року № 2155-VIII, також надає можливість провести ідентифікацію пенсіонера.
Заява може прийматися органом Пенсійного фонду України через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.
У разі направлення Заяви до органів Пенсійного фонду України банківською установою, ідентифікацію пенсіонера проводить установа уповноваженого банку, про що робиться відповідний запис працівником уповноваженого банку у Заяві.
Таким чином, ідентифікація пенсіонерів іншим шляхом, зокрема шляхом подачі заяв про виплату пенсії до органів Пенсійного фонду України за довіреністю, в розумінні чинного законодавства щодо пенсійного забезпечення осіб не передбачена.
Отже, для зміни способу виплати пенсії засобами вебпорталу ОСОБА_1 необхідно:
авторизуватись в особистому кабінеті на вебпорталі за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП);
в особистому кабінеті на вебпорталі у розділі «Щодо пенсійного забезпечення» необхідно обрати пункт «Внесення змін до електронної пенсійної справи» з подальшим вибором виду заяви «Виплата пенсії через установу банку».
До зазначеної заяви необхідно додати окремими файлами паспорт, ідентифікаційний код та Заяву згідно з п. 10 Постанови № 1596 з реквізитами карткового рахунку у форматі IBAN, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізити).
Іншого законодавством не передбачено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносини, суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.
Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі – Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Статтею 4 Закону №1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Статтею 7 Закону №1058-IV визначено, що загальнообов`язкове державне пенсійне страхування базується на певних принципах, до яких у тому числі віднесено принципи законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.
Частиною першою статті 47 Закону №1058-IV визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року №662) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі – Порядок №1596), визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду України) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках.
Згідно пунктом 3 Порядку №1596, виплата і доставка пенсій та грошової допомоги здійснюється уповноваженими банками на умовах, визначених цим Порядком, та на підставі договорів, що укладаються: […] між уповноваженими банками, Пенсійним фондом України та органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до пунктів 4, 6 Порядку №1596 виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України через вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).
Одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312) - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 р. №269 та від 20 березня 2022 р. №332, за виключенням осіб, зазначених в абзаці вісімнадцятому пункту 2 цього Порядку, уповноваженим банком є АТ Ощадбанк.
В матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа та отримував довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видану відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509, що не заперечується відповідачем.
Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем відкритий рахунок для виплати пенсії в АТ “Ощадбанк”, про що свідчить наявна в матеріалах адміністративної справи заява від 15.08.2024 з реквізитами одержувача – ОСОБА_1 .
Пунктом 10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.
Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.
Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення формують перелік одержувачів на підставі отриманих заяв про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка та разом із необхідними для відкриття поточних рахунків таким особам документами та відомостями, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку, подають його відповідному уповноваженому банку у строки, визначені у договорі, але не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття документів.
Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.
Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.
Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
Ураховуючи викладене, відкриття в АТ “Ощадбанк” банківського рахунку на ім`я позивача свідчить про те, що особу позивача та автентичність наданих ним документів, що посвідчують його особу, а також особисте волевиявлення щодо відкриття банківського рахунку, установлено уповноваженими особами АТ “Ощадбанк”.
Поряд з цим, на АТ “Ощадбанк” покладено обов`язок щомісяця не пізніше 20 числа подавати органам Пенсійного фонду України перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами.
З матеріалів адміністративної справи суд встановив, що заява про виплату пенсії на банківський рахунок також подавалась представником позивача до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.
З огляду на означене, заява позивача про виплату пенсії на банківський рахунок подана до ПФУ в установленому законом порядку.
Разом із цим, пунктом 17 Порядку №1596 передбачено, що якщо суми пенсії та грошової допомоги отримуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, і протягом року за такою платіжною карткою не проводилися видаткові операції особисто одержувачем, а банком протягом року не проводилася фізична ідентифікація особи, уповноважений банк повідомляє про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення. У такому разі орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення забезпечує проведення ідентифікації та верифікації особи на підставі пред`явленого (в обов`язковому порядку) одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та визначеного законодавством документа, в якому зазначено відомості про місце її проживання. Органи Пенсійного фонду України можуть забезпечити проведення ідентифікації та верифікації особи за допомогою відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг. Під час сеансу такого відеоконференцзв`язку пред`являються документи, що посвідчують особу, відповідно до порядку, визначеного правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінцифри.
До фізичної ідентифікації прирівнюється: авторизація в особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису “Дія.Підпис” (“Дія ID”), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг; посвідчення в установленому порядку за зверненням одержувача, який тимчасово проживає за кордоном, відповідною закордонною дипломатичною установою України факту, що особа є живою.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року №13-1) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №22-1).
Пунктом 1.1. Порядку №22-1 установлено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Пунктом 1.2. Порядку №22-1 установлено, що заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596.
Водночас, пунктом 1.8. Порядку №22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Фактично відмовляючи у продовженні виплати пенсії позивачу на банківський рахунок, відповідач дійшов висновку, що приписи Порядку №22-1 вимагають виключного особистого звернення позивача із заявою щодо поновлення виплати пенсії.
Системно проаналізувавши положення Порядку №22-1, суд дійшов висновку про хибність такої позиції відповідача з огляду на те, що приписи абзацу першого пункту 1.1. Порядку №22-1 не визначають спосіб подання заяв, що свідчить про те, що заява може бути подана пенсіонером у будь-який визначений законом спосіб: особисто, через представника, засобами поштового зв`язку, вебпортал, засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.
У розрізі цієї норми суд вважає слушними посилання представника позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24 липня 2023 року у справі №280/6637/22, згідно яких наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів. Тому, колегія суддів дійшла висновку про можливість проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 року у справі Рисовський проти України (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.
Також, Європейський суд з прав людини у справі Лелас проти Хорватії зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.
Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, Ґаші проти Хорватії, Трґо проти Хорватії).
Відтак, відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності його дій щодо залишення без розгляду заяви представника позивача про виплату пенсії на банківський рахунок у розумінні Закону №1058-IV та Порядку №22-1.
Крім того, враховуючи фактичні обставини даної справи, питання щодо виплати пенсії позивачу на визначений ним банківський рахунок не може бути віднесене до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії»  від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Щодо позовної вимоги про компенсацію втрати частини доходів, суд першої інстанції відмовив в їх задоволенні, а стороною позивача рішення місцевого суду не оскаржено, тому в цій частині воно апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Шестимісячний строк звернення до суду не пропущений.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі № 200/8998/24 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 17 вересня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                                   І. В. Сіваченко

                                                                                                              А. А. Блохін

                                                                                                              Е. Г. Казначеєв