П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/4607/25	

Перша інстанція: суддя Свида Л.І.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

секретар – Афанасенко Ю.М.,

за участю: представника позивача – адвоката Бороденка М.С., 
                  представника відповідача – Соколовської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року у справі № 420/4607/25 за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНЛАЙН ХІМІЯ" до  Одеської митниці  про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, рішень, карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, –

                                   ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2025 року ТОВ "ГРІНЛАЙН ХІМІЯ" звернулось до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просило:
          - визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500090/2024/000058/2 від 13.08.2024, №UA500050/2024/000062/2 від 19.08.2024 №UA500050/2024/000064/2 від 21.08.2024;
          - визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500090/2024/000348 від 13.08.2024, № UA500050/2024/000359 від 19.08.2024, № UA500050/2024/000364 від 21.08.2024.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.
Відповідач проти позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що в поданих до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 06 червня 2025 року позов задовольнив.
Визнав протиправними та скасував рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000058/2 від 13.08.2024, №UA500050/2024/000062/2 від 19.08.2024, №UA500050/2024/000064/2 від 21.08.2024.
Визнав протиправними та скасував картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2024/000348 від 13.08.2024, №UA500050/2024/000359 від 19.08.2024, №UA500050/2024/000364 від 21.08.2024.
Стягнув з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРІНЛАЙН ХІМІЯ”  сплачений судовий збір у розмірі 30 079,05 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5  000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Одеська митниця апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
          - судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МК України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.
          - суд першої інстанції не врахував, що відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 12.07.2022 у справі № 808/865/18 «обов`язок доведення митної ціни товару» лежить на позивачу;
          -  інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що між компанією GREENLINE CHEMICALS Ltd та ТОВ “ГРІНЛАЙН ХІМІЯ” 04.03.2024 укладений контракт № 04032024, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а ТОВ “ГРІНЛАЙН ХІМІЯ” оплатити і прийняти у власність Товар: - БІКАРБОНАТ НАТРІЮ; - КАРБОНАТ НАТРІЮ (КАЛЬЦІНОВАНА СОДА, ЩІЛЬНА У ВИГЛЯДІ ГРАНУЛИ АБО ПОРОШКУ); - МОНОКАЛЬЦІЙФОСФАТ; - КАУСТИЧНА СОДА (ПЛАСТІВЦІ АБО ГРАНУЛА); - МАГНЕЗІЯ ВИПАЛЕНА (СПЕЧЕНА); - ЛИМОННА КИСЛОТА МОНОГІДРАТ; НАТРІЮ ПЕРКАРБОНАТ З ПОКРИТТЯМ; -МАГНІЮ СУЛЬФАТ ГЕПТАГІДРАТ.
До Одеської митниці декларант 12.08.2024 подав митну декларацію № 24UA500050009274U2, в якій визначена та заявлена митна вартість товарів за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту). Разом з цією декларацією позивачем надано до митниці наступні документи: Пакувальний лист №WD02024000001981 від 25.07.2024; Рахунок-проформа №GB-2024-117 від 25.07.2024; Рахунок-фактура (інвойс) №WD02024000001981 від 25.07.2024; Коносамент №11 від 04.08.2024; Сертифікат про походження товару №B1493552 від 25.07.2024; Банківський платіжний документ 00789020240725 від 25.07.2024, 00789020240801 від 01.08.2024, 00789020240805 від 05.08.2024; Контракт №04032024 від 04.03.2024; Договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022; генеральний акт №1 від 12.08.2024; лист декларанта №12/08/2024-11 від 12.08.2024; сертифікат аналізу №83265 від 05.08.2024  ; Митна декларація країни відправлення №24160400EX00068989 від 25.07.2024.
Одеська митниця надіслала декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів, на яке позивачем надана відповідь №1/12 від 12.08.2024 з поясненнями щодо кожного пункту зауважень.
Однак, Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000058/2 від 13.08.2024, в якому застосований резервний метод визначення митної вартості (шостий метод).
Крім того, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2024/000348 від 13.08.2024.
19.08.2024 до Одеської митниці декларант подав митну декларацію № 24UA500050009492U8, в якій визначена та заявлена митна вартість товарів за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту). Разом з цією декларацією позивачем надано до митниці наступні документи: Пакувальний лист №WD02024000001977 від 14.08.2024; Рахунок-проформа №GB-2024-122 від 01.08.2024; Рахунок-фактура (інвойс) №WD02024000001977 від 14.08.2024; Коносамент №6 від 04.08.2024; генеральний акт №1 від 12.08.2024; Сертифікат про походження товару №B1493557 від 25.07.2024; Банківський платіжний документ 007890 від 13.08.2024 року; Контракт №04032024 від 04.03.2024; Договір про надання послуг митного брокера №009/ТБО від 15.04.2022; Лист декларанта №18/08-24-01 від 18.08.2024; Сертифікат аналізу №83380 від 05.08.2024; Митна декларація країни відправлення №24160400EX00069023 від 25.07.2024.
Одеська митниця надіслала декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів, на яке позивач надав відповідь №1/19 від 19.08.2024 з поясненнями щодо кожного пункту зауважень.
Однак, Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000062/2 від 19.08.2024, в якому застосований резервний метод визначення митної вартості (шостий метод).
Крім того, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2024/000359 від 19.08.2024.
19.08.2024 до Одеської митниці декларант подав митну декларацію №24UA500050009499U1, в якій визначена та заявлена митна вартість товарів за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту). Разом з цією декларацією позивачем надано до митниці наступні документи: Пакувальний лист №WD02024000001984 від 25.07.2024; Рахунок-проформа №GB-2024-115 від 16.07.2024; Рахунок-фактура (інвойс) №WD02024000001984 від 25.07.2024; Коносамент №10 від 04.08.2024; Сертифікат про походження товару №B1515449 від 25.07.2024; Некласифікований комерційний документ credit note №00000031355 від 12.08.2024; Банківський платіжний документ 007890 від 16.07.2024, 007890 від 22.07.2024, 007890 від 25.07.2024; Контракт № 04032024 від 04.03.2024; Договір про надання послуг митного брокера № 009/ТБО від 15.04.2022; Генеральний акт №1 від 12.08.2024; Лист декларанта №19/08-24-01 від 19.08.2024; Сертифікат аналізу №83378 від 05.08.2024; Акт про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю, про пошкодження товарів, їх упаковки чи маркування або про їх втрату №101 від 12.08.2024; Митна декларація країни відправлення №24160400EX00069119 від 25.07.2024.
Одеська митниця надіслала декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів, на яке позивач надав відповідь №1/20 від 20.08.2024 з поясненнями щодо кожного пункту зауважень.
Однак, Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000064/2 від 21.08.2024, в якому застосований резервний метод визначення митної вартості (шостий метод).
Крім того, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500050/2024/000364 від 21.08.2024.
Вважаючи протиправними та необґрунтованими Рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та до суду не надано.
Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд першої інстанції відхилив, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Митного кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною першою статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до статті 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами 1, 2, 3 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Відповідно до ч.1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно із ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:
1) наявність розбіжностей між окремими документами;
2) наявність ознак підробки певних документів;
3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Отже, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Частиною першою статті 57 МК України унормовано, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.
Відповідно до матеріалів справи відповідач в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості зазначив, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товарів, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції, вирішуючи питання щодо правильності застосування судом норм чинного законодавства, а також щодо обґрунтованості поданої апеляційної скарги, колегія суддів  виходить з такого.
Як встановлено під час розгляду справи ти підтверджено матеріалами справи, що під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) 24UA500050009274U2 від 12.08.2024 Одеською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000058/2 від 13.08.2024, а саме: 1) відповідно до п. п. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 2 контракту вартість пакування товару, маркування включено до ціни товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості пакування на 576 великих мішків до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) в сертифікаті про походження товару від 25.07.2024 №B1493552 міститься посилання на документ 24-196213/10027672 який митному органу не надавався; 3) у митній декларації країни відправлення від 25.07.2024 №24160400EX00068989 в графі одержувач заявлена інша особа; 4) в коносаменті від 04.08.2024 №11 зазначений відправник “WE IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI on behalf of GREENLINE CHEMICALS Ltd. Bulgaria”, що не відповідає вказаному у митній декларації країни відправлення від 25.07.2024 №24160400EX00068989 ; 5) заявлена декларантом митна вартість товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО “Інспектор” та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ “ГРІНЛАЙН ХІМІЯ”.
Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) 24UA500050009492U8 від 19.08.2024 Одеською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000062/2 від 19.08.2024 року, а саме: 1) відповідно до п. п. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 2 контракту вартість пакування товару, маркування включено до ціни товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості пакування на 396 великих мішків до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) в сертифікаті про походження товару від 25.07.2024 №B1493557 міститься посилання на документ 24-196288/10027667 який митному органу не надавався; 3) у митній декларації країни відправлення від 25.07.2024 року №24160400EX00069023 в графі одержувач заявлена інша особа; 4) в коносаменті від 04.08.2024 року №6 зазначений відправник “WE IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI on behalf of GREENLINE CHEMICALS Ltd. Bulgaria”, що не відповідає вказаному у митній декларації країни відправлення від 25.07.2024 року №24160400EX00069023; 5) заявлена декларантом митна вартість товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО “Інспектор” та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ “ГРІНЛАЙН ХІМІЯ”.
Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) 24UA500050009499U1 від 21.08.2024 Одеською митницею встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500050/2024/000064/2 від 21.08.2024 року, а саме: 1) відповідно до п. п. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару (не враховано складові митної вартості пакування 100 пакувальних місць загальною вагою 400 кг); 2) відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Згідно контракту витрати на завантаження включені до ціни товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 3) в зображення копії митної декларації країни відправлення від від 25.07.2024 №24160400EX00069119 зазначено “[NOTIFY:UKRAYNA UKRAYNA] *FATURA NO: WD02024000001984, Fatura V24243160110886036990281/1 #25-07-24TPS”, які митному органу не надавалися; 4) в зображення копії митної декларації країни відправлення від 25.07.2024 року №24160400EX00069119 зазначені умови поставки товару “FOB RODAPORT”, що не відповідає відомостям заявленим в EМД від 19.08.2024 №24UA500050009499U1 “CPT UA Одеса”; 5) В коносаменті від 04.08.2024 року №10 зазначено місце відправлення “RODAPORT, GEMLIK, TURKEY”, що не відповідає відомостям зазначеним в зображення копії митної декларації країни відправлення від 25.07.2024 року №24160400EX00069119 (RODAPORT), та в загальній декларації прибуття від 05.08.2024 №24UA141000818783Z1 (GEMLIK); 6) в зображення копії митної декларації країни відправлення від 25.07.2024 року №24160400EX00069119 зазначений суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності: “SODA WORLD LTDSIXTH FLOOR 23 COLLEGE HILL LONDON,UNITED KINGDOM,EC4R 2RP 006”, що не відповідає відомостям заявленим в EМД від 19.08.2024 року №24UA500050009499U1 “CPT UA Одеса”; 7) згідно ст. 162 Кодексу торговельного мореплавства України порушено процедуру видачі вантажу по коносаменту від 04.08.2024 №10. До ЕМД від 19.08.2024 №24UA500050009499U1 не надано ордерний лист та/або індосація вантажовідправника та вантажоодержувача, що затримує проведення митного контролю та митного оформлення; 8) в ціновій пропозиції від 21.06.2024 №5 зазначено: “Кальцинированная сода Цена: 330,00 usd/mt CPT Одеса, Украина, Упаковка: мешки по 25кг в слинг-беге. Общий вес слинг-бега 1250кг”, що не відповідає ЕМД від 19.08.2024 №24UA500050009499U1 (відсутнє пакування мішки по 25 кг); 9) відсутній рахунок-фактура (інвойс) від ПРОДАВЦЯ на 125 тон товару: “SODA ASH DENSE/кальцинована сода, щільна” фактурною вартістю 41250 USD.
Відхиляючи твердження митного органу в рішеннях про коригування митної вартості товарів про те, що в наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо таких складових митної вартості, як вартість пакування та пакувальних матеріалів, навантажувальних робіт, суд першої інстанції виходив із таких мотивів.
Відповідно до положень п. п. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до п. 2.2 Контракту № 04032024 від 04.03.2024 ціна товару включає в себе вартість Товару, вартість пакування з метою збереження товару, маркування, оформлення необхідних товаросупровідних документів, навантаження на транспортний засіб, вартість митних процедур в країні Продавця, вартість доставки та страхування в залежності від умов постачання, що зазначені в Інвойсах (а.с.154,т.1).
Крім того, в Інвойсах зазначені умови поставки СРТ – Одеса, які передбачають те, що фрахт/перевезення оплачено до названого місця призначення.
Продавець зобов`язаний укласти або забезпечити укладання договору (контракту) перевезення товару з узгодженого пункту поставки, якщо такий є у місці поставки, до названого місця призначення чи, якщо узгоджено, до будь-якого пункту в такому місці. Договір (контракт) перевезення повинен бути укладений на звичайних умовах за рахунок продавця і передбачати перевезення звичайним маршрутом і звичайним способом, який використовується для перевезення даного типу товару, що продається. Покупець не має жодного зобов`язання перед продавцем щодо укладення договору (контракту) перевезення. Продавець зобов`язаний оплатити усі витрати, пов`язані з товаром, до моменту його поставки, зокрема, транспортні та всі інші витрати, включаючи витрати на завантаження товару та витрати на гарантування безпеки перевезень.
Отже, за умови поставки СРТ – Одеса компанія GREENLINE CHEMICALS Ltd зобов`язана оплатити витрати щодо навантаження та перевезення товару до названого місця призначення (м. Одеса, Україна), зобов`язана за власний рахунок здійснити пакування товару, тобто, ці витрати вже включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за Товар, а тому правильним є висновок суду першої інстанції, що митний орган у відповідності до положень ст. 58 Митного кодексу України не мав права вимагати таких документів.
Крім того, суд першої інстанції слушно звернув увагу, що в митних деклараціях в графі 37 вказано процедуру постачання “ZZ00”. Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37 “Процедура митної декларації” має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митних декларацій поданих Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.
Вирішуючи спірне питання щодо претензій митного органу, що в рішеннях про коригування митної вартості товарів про те, що в сертифікатах про походження товару міститься посилання на документ, який під час оформлення товару не надавався, суд першої інстанції виходив із таких мотивів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 41 Митного кодексу України одним з документів, який підтверджує країну походження товару є сертифікат про походження товару.
Відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, яка передбачає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не визначено такого документу як сертифікат походження товару, тобто, цей сертифікат не с документом, що підтверджує митну вартість товарів і не містить відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Крім того, сертифікати про походження товару містять відомості про назву судна, яким здійснюється поставка товару, номер документу, який підтверджує укладення договору морського перевезення – коносаменту. Ці відомості є достатніми для ідентифікації товарів відповідно до поданих декларантом документів для митного оформлення, а тому підстави для сумніву у достовірності числових значень складових митної вартості товару у даному випадку відсутні.
Коносаменти містять повну інформацію, яка відповідає іншим документам за поставками товарів на користь ТОВ “ГРІНЛАЙН ХІМІЯ” на підставі зовнішньоекономічного контракту, та не містить жодних розбіжностей.
Також, позивач звертає увагу в позові, що номер про який зазначає митний орган не є номером документа, а є внутрішнім номером проекту продажу партії виробника товару, який відповідає даним митних декларації країни відправлення в графі 7 “Referans numarasi”.
Не наведено жодних важливих аргументів з цього приводу і в апеляційній скарзі.
Відхиляючи доводи митного органу в рішеннях про коригування митної вартості товарів про те, що в митних деклараціях країни відправлення заявлена інша особа, суд першої інстанції виходив із такого.
Матеріалами справи підтверджено, що вантаж на адресу позивача поставляється не за прямим контрактом, що зазначено в митних деклараціях “код 4100 - не прямий контракт” в графі 44. Між виробником (експортером товару) та ТОВ “ГРІНЛАЙН ХІМІЯ” є компанія посередник “GREENLINE CHEMICALS” LTD (Bulgaria), яка виступає постачальником поданого до митного оформлення товару. Оскільки виробником товар проданий “GREENLINE CHEMICALS” LTD (Bulgaria), а цією компанією товар проданий позивачу, в декларації країни відправлення наявні відомості про контракт, вартість товару, умови поставки та рахунок-фактуру (інвойс) між Виробником та компанією посередником “GREENLINE CHEMICALS” LTD (Bulgaria). При цьому, в митних деклараціях позивачем зазначені відомості по взаємовідносинам між ним та продавцем товару - “GREENLINE CHEMICALS” LTD (Bulgaria), що відповідає комерційному інвойсу.
Крім того, суд звертає увагу, що декларація країни відправлення є додатковим документом, який надається при необхідності в уточненні показників основних документів, а основними документами – контрактом, інвойсом, тощо підтверджуються числові значення митної вартості.
Зазначені обставини знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи та апелянтом не спростовані.
Щодо тверджень митного органу в рішеннях про коригування митної вартості товарів про те, що в коносаментах зазначений відправник “WE IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI on behalf of GREENLINE CHEMICALS Ltd. Bulgaria”, що не відповідає даним митних декларацій країни відправлення, слід зазначити про таке.
Як вже було зазначено вище, контракт на поставку позивачу товару є непрямим, в митних деклараціях позивачем зазначені відомості по взаємовідносинам між ним та продавцем товару - “GREENLINE CHEMICALS” LTD (Bulgaria), що відповідає комерційному інвойсу. 
При цьому, в коносаментах зазначені відомості про виробника товару “WE IC VE DIS TICARET ANONIM SIRKETI” та зазначено про те, що коносаменти оформлюються за дорученням GREENLINE CHEMICALS Ltd. Bulgaria, про що свідчить англійська абревіатура О/В (on behalf of).
Слід зазначити, що коносамент, в даному випадку, не є документом, який підтверджує числові значення митної вартості товару, оскільки за умови поставки СРТ – Одеса саме компанія GREENLINE CHEMICALS Ltd зобов`язана оплатити витрати щодо навантаження та перевезення товару до названого місця призначення (м. Одеса, Україна) та вартість перевезення включена до ціни товару.
Щодо тверджень митного органу про те, що заявлена декларантом митна вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО “Інспектор” та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ “ГРІНЛАЙН ХІМІЯ”, суд вважає їх безпідставними, оскільки формально нижчий рівень митної вартості імпортованих декларантом товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товарів і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення їх митної вартості.
Щодо тверджень митного органу про те, що в коносаменті від 04.08.2024 №10 зазначено місце відправлення “RODAPORT, GEMLIK, TURKEY”, що не відповідає відомостям зазначеним в копії митної декларації країни відправлення від 25.07.2024 №24160400EX00069119 (RODAPORT), та в загальній декларації прибуття від 05.08.2024 року №24UA141000818783Z1 (GEMLIK), позивач в поясненнях наданих до митного органу зазначав про те, що порт RODAPORT входить до структурної одиниці портової зони GEMLIK в Туреччині, а тому в даному випадку відсутні будь-які розбіжності, ці доводи митним органом не спростовані.
Щодо претензій митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів про не надання ордерного листа та/або індосації вантажовідправника та вантажоодержувача по коносаменту від 04.08.2024 №10, апеляційний суд як і суд першої інстанції зазначає, що коносамент, за яким здійснювалося транспортування товару містить повну інформацію (вантажовідправник, порти відправлення та прибуття, судно, яким здійснюється морське перевезення, товар, що перевозиться, з визначенням його кількості та пакування, а також печатка капітана судна), яка відповідає іншим документам та така інформація не містить розбіжностей. Крім того, в даному випадку, враховуючи умови поставки CPT Одеса, коносамент не є документом, який підтверджує числове значення митної вартості.
Відповідно до ст. 162 Кодексу торговельного мореплавства України вантаж видається в порту призначення: за ордерним коносаментом - відправнику або одержувачу залежно від того, складений коносамент “наказу відправника” або “наказу одержувача”, а в разі наявності у коносаменті передаточних написів - особі, зазначеній в останньому з неперервного ряду передаточних написів, або пред`явникові коносамента з останнім бланковим написом.
Коносамент від 04.08.2024 №10 складений “наказу одержувача”, про що свідчить проставлений на ньому напис “Consignee to ORDER”, а отже декларант ТОВ “ГРІНЛАЙН ХІМІЯ”, як одержувач згідно товаросупровідних документів, має право на отримання відповідного вантажу в порту призначення. Жодними нормативними приписами не передбачено необхідності надання розпорядження (ордерного листа) щодо отримувача вантажу за ордерним коносаментом складеному “наказу одержувача”.
Щодо цінової пропозиції від 21.06.2024 №5, в якій зазначено про пакування мішками по 25 кг, що не відповідає митній декларації від 19.08.2024 №24UA500050009499U1, колегія суддів вважає слушним посилання позивача, що цей документ надається як додатковий в разі, якщо подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товару, однак таких обставин з матеріалів справи не вбачається.
Щодо відсутності рахунку-фактури (інвойсу) від продавця на 125 т. товару: “SODA ASH DENSE/кальцинована сода, щільна” фактурною вартістю 41 250 USD, позивач зазначив в поясненнях щодо розбіжностей про те, що під контролем митних органів встановлено нестачу, про що складений акт №101 від 12.08.2024. На підставі зазначеного постачальником складено кредит-ноут №00000031355 від 12.08.2024 про нестачу та зменшення фактурної вартості, яка надана з пакетом документів. Декларантом заявлено фактурну вартість товару з врахуванням виявленої нестачу на підставі акту №101 від 12.08.2024 року та кредит-ноуту №00000031355 від 12.08.2024 року, а тому будь-які розбіжності відсутні.
Враховуючи вище зазначені обставини у Одеської митниці не було підстав, передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причин для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів за ціною контракту.
Оскільки основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну.
   Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій ТОВ, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений   МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
Окрім того, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.
При цьому, Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.
Верховний Суд також неодноразово зауважував, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності   Митним кодексом України   не передбачено. Також, одночасно слід врахувати й те, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020 справа № 260/718/19; 27.04.2020 справа №140/804/19).
В постанові від 30.04.2020 по справі №820/231/16 Верховний Суд, зокрема, також вказує на те, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.
Таким чином, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару, є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Відтак, наявність в оскаржуваному рішенні припущень митного органу свідчить про його невмотивованість.
З огляду на викладене, митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.           З урахуванням викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції, про протиправність рішень про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000058/2 від 13.08.2024, №UA500050/2024/000062/2 від 19.08.2024 №UA500050/2024/000064/2 від 21.08.2024, відповідно правильним є і висновок суду першої інстанції, що прийняті на їх підставі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2024/000348 від 13.08.2024, №UA500050/2024/000359 від 19.08.2024, №UA500050/2024/000364 від 21.08.2024 також є протиправними та підлягають скасуванню.             Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи митного органу, що декларантом подані не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості, серед документів наданих для підтвердження заявленого рівня митної вартості спростовуються тим, що позивачем було надано митному органу  достатній обсяг  документів, необхідних для визначення митної  вартості.
Зазначені документи не містять розбіжності та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відповідно відсутні достатнього обґрунтовані причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не зазначено інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. 
Колегія суддів наголошує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Водночас, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14; постанові від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17 тощо, відомості з інформаційної бази Держмитслужби мають лише допоміжний інформаційний характер та не мають жодного переважного значення. Тому саме по собі зазначення апелянтом про раніше оформлені митні декларації з вищим рівнем митної вартості товару не може вважатися належним обґрунтуванням коригування, а товари, у даному випадку - електродвигуни - не можуть порівнюватися без врахування їх характеристик.
Отже, колегія суддів констатує, що апелянтом не надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи їх неповноти, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Аналогічна позиція вказана у постанові Верховного Суду від 13.08.2020 справа № 815/3451/16.
Доводи апелянта щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів з посиланням на відповідні національні та міжнародні нормативно-правові акти апеляційний суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001).
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “ГРІНЛАЙН ХІМІЯ” є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року у справі № 420/4607/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 01 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк    А.Г. Федусик