Кропивницький апеляційний суд

Провадження № 33/4809/665/25        Головуючий у суді І інстанції Молонова Ю.В.
Категорія: ст. 130 КУпАП                Головуючий у суді ІІ інстанції Бондарчук Р.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
10.11.2025 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А. перевіривши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. 

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням  ОСОБА_1 29.10.2025 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати його не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. 

Перевіривши зміст апеляційної скарги вважаю, що її необхідно повернути апелянту, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Положення даної норми закону визначає момент початку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення - день винесення постанови. Крім того, законодавець наділяє особу, яка пропустила визначений законом строк на звернення із апеляційною скаргою, правом подати заяву про поновлення такого строку, зазначивши поважність причин його пропуску.

Як вбачається з постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2025 року розгляд справи відбувся за участю захисника Ісмайлової А.В.
Тобто, в даному випадку починаючи з 11 вересня 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повідомлені про прийняте суддею суду першої інстанції рішення та про порядок та строки його оскарження. 
Доказів протилежного представником потерпілого до апеляційної скарги не подано. 
Більш того в матеріалах справи наявна розписка  ОСОБА_2 про отримання нею копії постанови суду 17.09.2025.
При цьому, апеляційний суд зазначає про те, що в апеляційній скарзі не порушується самостійна вимога про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В той же час, суд звертає увагу на судову практику та позицію ВС щодо визнання причини пропуску процесуального строку поважною відповідно до яких підстави пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.
В той же час, збирання доказів на підтвердження причини пропуску строку у відповідності покладається на учасників судового провадження. 

За таких підстав, враховуючи те, що захисник Ісмайлова А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 приймала участь у розгляді справи у суді першої інстанції, 17.09.2025 отримала копію постанови суду, в апеляційній скарзі не порушується самостійна вимога про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, прихожу до висновку, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно повернути, так як вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і в скарзі не порушується питання про поновлення цього строку.

При цьому, чинний КУпАП не пов`язує початок перебігу строку оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення із датою вручення копії цієї постанови, а лише надає право клопотати про поновлення строку оскарження, якщо його пропущено з поважних причин та подачі апеляційної скарги повторно.
Строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин, а тому вважаю за необхідне повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.
В той же час, апеляційний суд роз`ясняє, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права апелянта повторно звернутися з апеляційної скаргою з належним обґрунтуванням причин пропущеного строку.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає поверненню, оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження та апелянтом не порушується питання про поновлення цього строку.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2025 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - повернути особі, яка її подала.
Копію даної постанови разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду Р.А. Бондарчук