Справа № 303/255/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       30 вересня 2025 року м. Ужгород
       
       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Кожух О.А., Феєра І.С.
з участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 листопада 2024 року, ухвалене головуючою суддею Гутій О.В., в справі за позовом ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (далі – Лохівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів), Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення у виконанні трудових обов`язків та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Позов обґрунтований тим, що з 01 вересня 2006 року вона працює на посаді вчителя початкових класів Лохівського закладу загальної освіти І-ІІІ ступенів, а загалом у відповідача на різних посадах – з 01 вересня 1990 року.
У жовтні 2021 року директор Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів (далі – директор закладу) Бігунець В. М. надала їй для ознайомлення повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19, в якому містилося прохання надати до 06 листопада 2021 року документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення від COVID-19, або довідку про абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень.
08 листопада 2021 року директор закладу видала наказ № 20-К про відсторонення від роботи вчителя початкових класів ОСОБА_1 з 08 листопада 2021 року без збереження заробітної плати у зв`язку з відмовою від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 до усунення причин, що зумовили таке відсторонення.
Вона не погоджується з оскаржуваним наказом, вважає його незаконним і таким, що підлягає негайному скасуванню, оскільки він порушує її конституційне право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя. Будь-яке обмеження повинно мати об`єктивне та розумне обґрунтування, здійснюватися з урахуванням і дотриманням Конституції України та міжнародних норм.
Наказ, який встановлює обмеження її трудових прав порівняно з іншими працівниками залежно від наявності документів щодо вакцинування проти COVID-19, є дискримінаційним, порушує норми Конституції України.
Лікарські засоби для специфічної профілактики коронавірусної хвороби COVID-19, які зареєстровані та дозволені для використання в Україні, на сьогодні є новими, ризикованими, сумнівними, не пройшли повного циклу клінічних випробувань, не вивчені їх побічні ефекти і протипоказання. Вакцинація від гострої респіраторної хвороби COVID-19 є правом, а не обов`язком людини. Відмова від участі в медичних експериментах не може бути підставою для відсторонення від роботи та позбавлення грошового забезпечення.
Визначений законом перелік хвороб, профілактичні щеплення проти яких є обов`язковими і включаються до календаря щеплень, не містить респіраторну хворобу COVID-19, а відмова працівника від вакцинації проти COVID-19 не може вважатись порушенням трудової дисципліни і бути підставою для відсторонення. Крім того, визначення переліку інфекційних хвороб, від яких профілактичні щеплення є обов`язковими, є компетенцією законодавчого органу, оскільки перелік хвороб, які передбачають обов`язкові профілактичні щеплення, є складовим елементом основ охорони здоров`я і повинен регулюватись тільки законом, а не будь-яким іншим підзаконним нормативно-правовим актом. Будь-які зобов`язання стосовно «добровільно-примусової» участі у вакцинації є такими, що суперечать нормам міжнародного права, зокрема Конвенції про права людини та біомедицину, Нюрбергзькому кодексу.
Просила визнати незаконним та скасувати наказ директора закладу від 08 листопада 2021 року № 20-К Про відсторонення від роботи вчителя початкових класів ОСОБА_1 , поновити її у виконанні трудових обов`язків та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись із вказаним рішенням суду, подала апеляційну скаргу. Зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи, не перевірив їх та не надав належної оцінки доказам у справі, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване судове рішення. За результатами апеляційного розгляду позивачка просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2023 року, апеляційну скаргу залишено без задоволення.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2022 залишено без змін.
Відмовивши у позові, суди попередніх інстанцій керувалися тим, що немає порушення права позивачки на працю, гарантованого статтею 43 Конституції України, оскільки ОСОБА_1 працює у Лохівському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів на посаді вчителя початкових класів, форма працевлаштування постійна, її посада передбачена Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням.
Позивачка станом на 08 листопада 2021 року (час видання оспорюваного наказу), а також на час судового розгляду не надала документів, які згідно із законодавством дають підстави для допуску її до роботи, тому вона була правомірно відсторонена від роботи на підставі статті 46 Кодексу законів про працю України.

Постановою Верховного Суду в складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2024 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2023 року скасовано, ухвалено нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення у виконанні трудових обов`язків та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ від 08 листопада 2021 року № 20-К про відсторонення від роботи вчителя початкових класів ОСОБА_1 .
Справу в частині позовної вимоги ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – ОСОБА_2 , про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Провадження у справі в частині вимоги ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про поновлення у виконанні трудових обов`язків - закрито.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 листопада 2024 року позовну вимогу ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено.
Стягнуто з Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 68 030,28 гривень.
Стягнуто із Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на користь Держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Івановецька сільська рада Мукачівського району Закарпатської області подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду та просить таке скасувати. 
Зазначає, що судом ухвалено стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, однак, у вказаного навчального закладу відсутні розрахункові рахунки. Головним розпорядником коштів до якого підпорядкований Лохівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області є відділ освіти, культури, молоді та спорту Івановецької сільської ради. А тому вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача. 

ОСОБА_1 , в інтересах якої діж адвокат Терновий Р.Б., подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. 
Вважає, що механізм стягнення коштів на користь позивача має бути аналогічним виплаті заробітної плати працівникам Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, через розпорядника коштів – відділ освіти, культури, молоді та спорту Івановецької сільської ради. 

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Згідно приписів ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачка працює у Лохівському закладі загальної освіти І-ІІІ ступенів (на різних посадах) з 10 вересня 1987 року.
Відповідно до наказу директора закладу від 08 листопада 2021 року № 20-К «Про відсторонення від роботи вчителя початкових класів», позивачку відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 року без збереження заробітної плати у зв`язку з відмовою від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 до усунення причин, що зумовили таке відсторонення, і отримання допуску до роботи за результатами контролю.
Постановою Верховного суду від 07 серпня 2024 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 травня 2023 року скасовано, ухвалене нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ від 08 листопада 2021 року № 20-К про відсторонення від роботи вчителя початкових класів. 
Справу в частині позовної вимоги ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Провадження у справі в частині вимоги ОСОБА_1 до Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Івановецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про поновлення у виконанні трудових обов`язків - закрито.
Відповідно до 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, предметом позовних вимог у даній справі є стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Кодексом законів про працю України не врегульоване питання про відновлення становища, яке існувало до порушення права особи у зв`язку з його незаконним відстороненням від роботи, іншого способу захисту цивільних прав, як поновлення на роботу, Кодекс законів про працю не містить. 
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. (Зазначена позиція підтверджена висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14.12.2022 року у справі №130/3548/21).
Згідно роз`яснень, викладених у п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» вона застосовується, серед іншого, у випадках вимушеного прогулу.
Відповідно до довідки про доходи № 1033 від 13.12.2021 середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 17 637,48 грн.
ОСОБА_1 з моменту відсторонення з 08.11.2021 до її поновлення – 03.03.2022 (дата набрання чинності наказом МОЗ від 25 лютого 2022 року N 380 ) повинна була відпрацювати 81 робочих дні.
Середньоденна заробітна плата позивача за останні два місяці роботи, перед відстороненням становить 839,88 грн (з розрахунку 35 274,96 грн поділити на 42 дні).
Таким чином, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті позивачу становить 68 030,28 грн. (з розрахунку 839,88 грн. помножити на 81 дні вимушеного прогулу, які позивачка повинна була відпрацювати, якби не була відсторонена від роботи).
Тому, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 по день поновлення позивача на роботі - 03.03.2022, в розмірі 68 030,28 гривень.

Доводи апелянта про те, що Лохівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області є неналежним відповідачем у справі, оскільки, Лохівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області підпорядкований відділу освіти, культури, молоді та спорту Івановецької сільської ради, який і є головним розпорядником коштів, є безпідставними.
Так, ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із Лохівським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (код ЄДРПОУ 34919733).
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що судам необхідно враховувати, що згідно зі статтею 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.
Абзацами другим, третім частини першої статті 31 Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що заклад загальної середньої освіти має право набувати майнові та немайнові права, нести обов`язки, виступати стороною у судовому процесі, мати у власності кошти та інше майно відповідно до законодавства. Заклад загальної середньої освіти має самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки у фінансових установах і банках державного сектору та може мати бланки, печатки та штампи із своїм найменуванням та символікою.
В частині четвертій статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» вказано, що керівник закладу загальної середньої освіти зобов`язаний, зокрема організовувати документообіг, бухгалтерський облік та звітність відповідно до законодавства.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про повну загальну середню освіту» заклади загальної середньої освіти провадять фінансово-господарську діяльність відповідно до Бюджетного кодексу України, цього Закону, Закону України «Про освіту» та інших нормативно-правових актів. Фінансова автономія закладів загальної середньої освіти в частині використання бюджетних коштів передбачає самостійне здійснення витрат у межах затверджених кошторисами обсягів, зокрема на оплату праці працівників, встановлення доплат, надбавок, винагороди, виплату матеріальної допомоги та допомоги на оздоровлення, преміювання, інших видів стимулювання та відзначення працівників.
Вищенаведене узгоджується з правовим висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 401/4018/21 (провадження № 61-7562св24).
Тому суд першої інстанції правильно вважав, що діяльність Лохівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Юрія Герца Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області не припинено, останній є юридичною особою, відтак, є належним відповідачем у справі.

З вищенаведеного слідує, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, відповідач не навів достатніх та переконливих доводів, які б давали підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.
Отже, суд першої інстанції прийшов до вірних висновків щодо задоволення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення прийнято у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

       Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

       апеляційну скаргу Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області залишити без задоволення.

       Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 листопада 2024 року залишити без змін.

       Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Повний текст постанови складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: