ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 260/8344/24 пров. № А/857/13607/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                        Мікули О. І.,
суддів          -                                                Кузьмича С. М., Курильця А. Р., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Акціонерного товариства  «SOTRA HOLDING AG» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року про закриття провадження у справі №260/8344/24 за адміністративним позовом Акціонерного товариства «SOTRA HOLDING AG» до  Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), треті особи: виконавчий комітет Берегівської міської ради (м. Берегово) Закарпатської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал Карпати" про визнання дії протиправними і зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції – Григорук О. Б., 
дата ухвалення судового рішення – 28 березня 2024 року, 
місце ухвалення судового рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту судового рішення – не зазначена,

                                                    в с т а н о в и в:

Позивач -  Акціонерне товариство "SOTRA HOLDING AG", в інтересах якого діє Котт Петер Андреас, звернулося в суд із адміністративним позовом до відповідача - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), треті особи: виконавчий комітет Берегівської міської ради (м. Берегово) Закарпатської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал Карпати", в якому просило визнати протиправною і скасувати реєстрацію в базі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судового рішення (ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року) про заборону вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, селище Батьово, вул.Свободянська, 3, реєстраційний номер РПВН 4596711, проведену державним реєстратором Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі заяви від 11 травня 2022 року №51234338; зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про відсутність (припинення) заборони вчинення реєстраційних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року закрито провадження у цій адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставини справи, висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі про закриття провадження у справі не відповідають обставинам справи. Зазначає, що у позивача і третьої особи (ТОВ "Термінал Карпати") в наявності є нерухоме майно в Закарпатській області на праві спільної часткової власності (60/100 і 40/100 відповідно), що визнано рішенням Господарського суду Львівської області від 02 лютого 2023 року у справі №907/930/15 (сторони мають 10-річний юридичний конфлікт щодо вказаного майна). У рамках кримінального провадження №62022000000000160 від 04 квітня 2022 року, де розслідується, в т.ч. поведінка посадових осіб ТОВ "Термінал Карпати", ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року у справі №463/2408/22 на нерухоме майно ТОВ "Термінал Карпати" було накладено арешт. Будь-яких інших публічних обтяжень у рамках вказаного кримінального провадження на нерухоме майно ТОВ "Термінал Карпати" не накладалося. Натомість, при виконанні вказаної ухвали державним реєстратором відповідача 11 травня 2022 року в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно було внесено не тільки арешт, але і заборону вчинення реєстраційних дій щодо майна, хоча накладення другого обтяження ухвалою слідчого судді не передбачалося. У результаті позивач не в змозі належним чином виконати рішення Господарського суду Львівської області від 02 лютого 2023 року у справі №907/930/15, оскільки при наявності арешту реєстрація судового рішення в ДРРП прямо передбачена ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тоді як при наявності заборони вчинення реєстраційних дій така реєстрація ст.25 Закону прямо заборонена. Оскільки державний реєстратор вніс у публічний державний реєстр (ДРРП) запис про заборону вчинення реєстраційних дій без будь-якої на то правової підстави (ухвалою слідчого судді такі обтяження не вводилися), в наявності факт протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень у сфері державної реєстрації, що не пов`язаний з кримінальним судочинством, тобто йдеться про довільну дію, проведену реєстратором за рамками кримінального провадження. Позаяк така дія порушує права позивача, а будь-яких цивільних / господарських відносин у нього з державним реєстратором немає, в наявності спір, що підлягає вирішенню за нормами КАС України. Звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах не йдеться про скасування накладеного слідчим суддею публічного обтяження - арешт був і залишається, при вчиненні реєстраційної дії (на виконання рішення господарського суду) він повинен бути перенесеним реєстратором у запис нового власника, тобто жодного обходу закону чи бажання врегулювання питання повз увагу слідчого судді тут немає. Йдеться про усунення наслідків безпідставних і неправомірних дій державного реєстратора, вчинених поза межами кримінального провадження, хоч і з формальним посиланням на нього. Вирішення цього спору можливе виключно засобами адміністративного судочинства - звернення позивача до загального суду по процедурі КПК України для врегулювання обтяження на майно, що внесене з посиланням на ухвалу слідчого судді в рамках кримінального провадження, але не було реально такою ухвалою передбачене, є технічно неможливим і не буде мати будь-якої позитивної судової перспективи. З врахуванням наведеного просить скасувати оскаржувану ухвалу, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що внесення державним реєстратором відомостей про заборону вчинення реєстраційних дій у Державний реєстр прав було зумовлено необхідністю забезпечення виконання ухвали слідчого судді, якою передбачено арешт корпоративних прав товариства. Така заборона є логічним та правовим наслідком обмежень, встановлених судом у межах кримінального провадження, та спрямована на забезпечення збереження активу до вирішення питання по суті. Скарга позивача не стосується оскарження дій державного реєстратора у публічно-правовій площині, а має приватно-правовий характер та не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Вказує, що арешт майна, а також заборона вчинення реєстраційних дій є процесуальним заходом у кримінальному провадженні, врегульованим нормами Кримінального процесуального кодексу України. Вирішення питання щодо законності його накладення або скасування належить виключно до повноважень слідчого судді у межах кримінального судочинства. Адміністративний суд не має повноважень щодо втручання у кримінально-процесуальні дії, які здійснюються з метою забезпечення розслідування кримінального правопорушення, у тому числі щодо арешту майна та заборони вчинення реєстраційних дій. Посилання позивача на помилковість дій державного реєстратора не може бути самостійною підставою для задоволення позову, оскільки державний реєстратор діяв на виконання ухвали слідчого судді. Крім того, звертає увагу на те, що позовна вимога АТ «SOTRA HOLDING AG» фактично спрямована на здійснення державної реєстрації об`єкта нерухомого майна, на який накладено арешт у межах кримінального провадження. З відкритих відомостей офіційного вебпорталу судової влади України та Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що позивач звертався до Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням у справі №463/2408/22 про скасування арешту майна. Ухвалою слідчого судді від 02 січня 2024 року у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки арешт був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому триває, і тому потреба в арешті залишається актуальною. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Позивач подав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи  відповідача та, зокрема, зауважує, що на підставі ухвали слідчого судді спочатку Личаківського районного суду м. Львова, а потім ще і Печерського районного суду м. Києва майно ТОВ "Термінал Карпати" (тобто 40/100 об`єкта, а не 60/100, що належить позивачу) було передано в управління АРМА, позаяк питання ТОВ "Термінал Карпати" розглядаються в рамках кримінального провадження, пов`язаного із сприянням країні-агресору та виправданням її агресії проти України. Передача відбулася ще в 2022 році, проте з тих пір АРМА так і не визначила управителя майна, раз за разом відкладаючи з тих чи інших причин відповідну конкурсну процедуру. Натомість, цілісний майновий комплекс (як 40/100 ТОВ "Термінал Карпати", так і 60/100, належних позивачу) по факту і надалі повністю контролюється ТОВ "Термінал Карпати". Більше того, має місце неофіційна інформація, що з мовчазної згоди АРМА та потурання ТОВ "Термінал Карпати", не дивлячись на накладені судом арешти із забороною не тільки розпорядження, але і користування майном, спільне майно позивача і третьої особи незаконно і безоплатно використовують невстановлені особи для ведення господарської діяльності, доходи від якої АРМА (Державний бюджет України) не отримує всупереч ухвалі слідчого судді та положенням чинного законодавства. При цьому, позивач теж не в змозі здійснювати належний захист своїх прав, оскільки йому перешкоджають в їх реєстраційному посвідченні, що є передумовою будь-яких подальших юридичних дій позивача, в т. ч.по доступу до майна, встановленню осіб, які незаконно експлуатують майно, їх усуненню з об`єкта або документальному впорядкуванню відповідних відносин тощо. Просить доводи відповідача відхили та задовольнити апеляційну скаргу. 
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року витребувано з Івано-Франківського окружного адміністративного суду матеріали  справи №260/8344/24 за адміністративним позовом Акціонерне товариство  «SOTRA HOLDING AG» до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), треті особи: виконавчий комітет Берегівської міської ради (м. Берегово) Закарпатської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал Карпати" про визнання дії та бездіяльності протиправними. Зобов`язано Івано-Франківський окружний адміністративний суд невідкладно направити матеріали адміністративної справи №260/8344/24 до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Матеріали справи надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 12 травня 2025 року.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року продовжено строк розгляду справи №260/8344/24 виходячи зі складності вказаної справи, зважаючи на показники середньомісячного навантаження на суддю суду апеляційної інстанції (станом на серпень 2025 року перебувало на розгляді понад 1745 справ і матеріалів) та введення на території України воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, рекомендації Ради суддів України судам щодо організації роботи в умовах воєнного стану.
Враховуючи положення ст.312 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснити розгляд справи без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу та відповідь на відзив в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, враховуючи предмет та підстави позову, дійшов висновку про те, що спірні правовідносини виникли за результатами арешту майна, який є інститутом кримінально-процесуального права та має спеціальну мету - забезпечення кримінального провадження, а тому повинен вирішуватися компетентним судом у порядку кримінального судочинства.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Пунктами 2 та 7 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Колегія суддів зазначає, що віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства.
Такими умовами, зокрема, є: суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин. Крім того, такою умовою може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в порядку якого розглядається визначена категорія справ.
Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство "SOTRA HOLDING AG" звернулося в суд із адміністративним позовом до відповідача - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), треті особи: виконавчий комітет Берегівської міської ради (м. Берегово) Закарпатської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал Карпати", в якому просило визнати протиправною і скасувати реєстрацію в базі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судового рішення (ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року) про заборону вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, селище Батьово, вул. Свободянська, 3, реєстраційний номер РПВН 4596711, проведену державним реєстратором Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі заяви від 11 травня 2022 року №51234338; зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про відсутність (припинення) заборони вчинення реєстраційних дій.
Відповідно до п.1, 9 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав. 
Реєстраційною дією є державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з нього. 
Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав та її публічність; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року у кримінальній справі №463/2408/22 накладено арешт, зокрема, на майно, що належить ТОВ «Термінал Карпати» із забороною права відчуження, розпорядження, зокрема об`єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський район, смт. Батьово, вулиця Свободянська, будинок 3.
Крім того, зі змісту вказаної ухвали вбачається, що в ухвалі слідчий суддя зазначив про заборону державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 03334807) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно корпоративних прав та статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ», що належать «СКАТ ІНТЕРНАЦІОНАЛЕ СПЕЦІДІОНС», розмір внеску до статутного фонду: 70,0000%; «ТЕРМІНАЛ ХОЛДІНГ», розмір внеску до статутного фонду: частка 30,0000% (а.с.19).
За змістом абз.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. 
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у базі даних заяв також реєструються судові рішення, заяви власників об`єктів нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, власників спеціального майнового права на об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості про заборону вчинення реєстраційних дій, судові рішення про скасування відповідних судових рішень, заяви власників об`єктів нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, власників спеціального майнового права на об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості про відкликання власних заяв про заборону вчинення реєстраційних дій.
Таким чином, державний реєстратор, діючи у межах своїх повноважень, відповідно до законодавства про державну реєстрацію речових прав, з метою забезпечення виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року у кримінальній справі №463/2408/22 про накладення арешту на майно вніс до Державного реєстру прав відомості, які унеможливлюють вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо арештованого майна, тобто встановив заборону вчинення реєстраційних дій. 
Згідно з ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
За змістом п.9 ч.1 ст.9 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (п.7 ч.2 ст.131 КПК).
Відповідно до ч.9 ст.170 КПК України у невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), директора Бюро економічної безпеки України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.
Згідно з абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Колегія суддів звертає увагу на те, що, звернувшись до суду з позовом, позивач просить визнати протиправною і скасувати реєстрацію в базі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судового рішення (ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року) про заборону вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, селище Батьово, вул. Свободянська, 3, реєстраційний номер РПВН 4596711, проведену державним реєстратором Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі заяви від 11 травня 2022 року №51234338 та зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про відсутність (припинення) заборони вчинення реєстраційних дій. Останній по суті хоче реалізувати своє право приватної спільної часткової власності, з часткою 60% (60/100), на об`єкт нерухомості – комплекс, а саме: ангар (літера А), насосна (літера Б), водойма (літера В), сторожена (літера Г), трансформаторна (літера Д), які розташовані на вул. Свободянська, 3 (колишня вулиця Колгоспна) у смт. Батьово, Берегівського району, Закарпатської області, визнане рішенням Господарського суду Львівської області від 02 лютого 2023 року, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28 червня 2023 року у справі №907/930/15.
Як встановлено вище щодо вказаного майна накладено арешт згідно з ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року у кримінальній справі №463/2408/22.
У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що всі питання щодо арешту майна, накладеного як засіб забезпечення кримінального провадження (накладення, зміна, скасування) та усі дії похідні від нього є кримінально-процесуальними правовідносинами й повинні вирішуватися судом, що розглядає кримінальну справу. 
Крім того, відповідно до вимог КПК України слідчий суддя має повноваження на скасування арешту майна. При цьому, заборона вчинення реєстраційних дій є по суті складовою арешту майна накладеного в порядку статті 170 КПУ України, скасування такої заборони може бути здійснено за результатами прийняття слідчим суддею відповідної ухвали за правилами КПК України.
Також колегія суддів зазначає, що адміністративний суд не має повноважень щодо втручання у кримінально-процесуальні дії, які здійснюються з метою забезпечення розслідування кримінального правопорушення, у тому числі щодо арешту майна та заборони вчинення реєстраційних дій. 
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі на підставі п.1 ч.1ст.238 КАС України.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 238, 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                    п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «SOTRA HOLDING AG» залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року про закриття провадження у справі №260/8344/24 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 24 жовтня 2025 року.