Справа № 750/5815/25 	Головуючий у 1 інстанції Самусь Л. В. 	
Провадження № 33/4823/781/25 	  	
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді Салая Г.А.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – Чікової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чікової Т.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2025 року,

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.  
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Судом першої інстанції установлено, що 18.04.2025 о 01:25 год, ОСОБА_1 у м. Чернігові по вул. Шевченка, 144, керував транспортним засобом “KIA Shuma”, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою  ЕНА 4516724 від 16.04.2025, чим порушив  п.2.1 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне провадження постанови суду, скасувати її та  закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає,  що долучена до справи постанова за ч. 2 ст. 126 КУпАП була винесена 16.04.2025, проте штраф за нею сплачений лише 27.04.2025, а тому на момент складання постанови за ч. 5 ст. 126 КУпАП 18.04.2025 постанова за ч. 2 ст. 126 КУпАП не набула законної сили, оскільки не була виконана і строк оскарження ще не закінчився. Тому вважає, що у ОСОБА_1 станом на 18.04.2025 відсутня юридично зафіксована повторність правопорушення. Зазначає, що факт винесення постанови 18.04.2025 не створює правового наслідку “повторності” без її набрання законної сили.
Щодо пропущеного строку на оскарження постанови зазначає, що ОСОБА_1 повістки про виклик в судове засідання не отримував, йому було невідомо про розгляд справи, також не отримував копії постанови суду, а дізнався про постанову суду лише 19.08.2025.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з викладених у ній вимог. ОСОБА_1 також пояснив, що постанову від 16.04.2025 він не оскаржував, а штраф за цією постановою сплатив 27.04.2025.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Пунктом 2.1 а) Правил дорожнього руху установлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ЕПР1 № 303848 від 18.04.2025 ОСОБА_1 власноруч його підписав. (а.с. 2).
Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП  в Чернігівській області, згідно даних підсистеми “ГСЦ Посвідчення водія” ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. 1).
Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4516724 від 16.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування 16.04.2025 транспортним засобом, при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 ПДР. (а.с. 4).
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .. На запитання поліцейського чи має він посвідчення водія, останній відповів, що ні. На місці за допомогою бази даних поліцейськими було установлено, що даний водій вже притягався до відповідальності за керування транспортного засобу без посвідчення водія. Водія повідомлено, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він всупереч п. 2.1 а) Правил дорожнього руху керував транспортним засобом  без посвідчення на право керування транспортним засобом. Поліцейський повідомляє про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ознайомлює із його змістом протоколу, місцем розгляду справи, який він підписав та отримує його  копію.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 35 КУпАП, повторним визнається вчинення особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Протоколом про адміністративне правопорушення установлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами, що є порушенням вимог п. 2.1 «а»  ПДР та факт вчинення правопорушення повторно протягом року.  
Обставини, зазначені у протоколі, також узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, на якому відображені події, які відбувалися 18.04.2025 року за участю ОСОБА_1 .

Крім того, при складанні адміністративних матеріалів у даному провадженні ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту наявності раніше винесеної постанови та своєї обізнаності з цього питання.
   
Таким чином, суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за  ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Апеляційний суд доходить переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні кваліфікуючі ознаки: як керування транспортним засобом, не маючи такого права, так і повторності, а відтак і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 

Доводи апелянта про недоведеність у діях ознак повторності через не набрання чинності постанови про накладення стягнення є непереконливими.  
Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджених наказом МВС України від 07.11.2017 № 1395, повторність правопорушення - це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст.130 КУпАП.
Як убачається з матеріалів справи, а саме з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.04.2025 слідує, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, унаслідок чого він не є особою, звільненою від адміністративної відповідальності або особою, відносно якої закрито провадження у справі, та є особою, яка визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення. Матеріали справи не містять даних про те, що зазначена постанова скасована. Факт сплати ОСОБА_1 штрафу та не оскарження постанови від 16.04.2025 свідчить про те,  що він погодився з цією постановою. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Стосовно тверджень захисту про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки він не був повідомлений про розгляд справи належним чином, то слід зазначити таке.
З матеріалів справи вбачається, що місцевим судом було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи шляхом надіслання рекомендованих повідомлень 05.05.2025, 27.05.2025 та 05.06.2025 на адресу, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, однак, згідно довідки про причини повернення  повідомлення повернулось з поміткою “адресат відсутній за вказаною адресою”. (а.с. 11,14,17).
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. 
В призначену судом дату розгляд справи відбувся без його участі.
Крім того, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що у суду першої інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Будь-яких суттєвих порушень прав особи на захист апеляційний суд не вбачає, оскільки ОСОБА_1 завчасно  повідомлявся про розгляд справи, був обізнаний про складання стосовно нього 18.04.2025 протоколу про адміністративне правопорушення та мав достатньо часу для з`явлення до суду. 
Крім того, враховується, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. 

Відтак, апеляційний суд доходить висновку, що місцевий суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Апеляційним переглядом не встановлено порушень судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. 
За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін. 
З метою доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити захиснику Чіковій Т.А. строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Чіковій Т.А. строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2025 року.
         
Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Чікової Т.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай