ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року 
м. Київ
справа № 460/32253/22
адміністративне провадження № К/990/10711/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В., 
суддів: Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу №460/32253/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року (головуючий суддя Друзенко Н.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Шавеля Р.М., суддів - Бруновської Н.В., Хобор Р.Б.), 
УСТАНОВИВ:
І. Історія справи
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17липня 2003 року (далі - Порядок №1078), при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 березня 2018 року по 26 лютого 2020 року;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 26 лютого 2020 року, виходячи з фіксованої величини 4083 грн 82 коп., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 №1078, в сумі 97589 грн 21 коп.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що на виконання судового рішення йому було нараховано, у тому числі індексацію за період з 01 березня 2018 року по 26 лютого 2020 року зі встановленням базового місяця - березень 2018 року. Однак, позивачу стало відомо, що при нарахуванні індексації відповідач не ураховував вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
3. Вважав, що такі дії відповідача призвели до нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у неповному обсязі, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.
Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій
4. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди зазначили, що оскільки величина індексу споживчих цін з 01 березня 2018 року до 30 листопада 2018 року не перевищила порогу інфляції у розмірі 103 відсотка, то відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення не проводиться.
6. Установили, що індексація грошового забезпечення за грудень 2018 року та з січня 2019 року по лютий 2020 року була виплачена позивачу, що підтверджується наданою відповідачем довідкою-розрахунком, яка долучена до матеріалів справи.
7. Щодо вимог позивача про виплату фіксованої суми індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року суди зазначили, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок №1078 протягом спірного періоду не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації».
8. Констатували, що доводи позивача у цій частині ґрунтуються на положеннях Порядку №1078 у редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.
Короткий зміст касаційної скарги 
9. Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, у березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із  касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу №460/32253/22 на новий розгляд до суду першої інстанції. 
10. Як на підставу касаційного оскарження судових рішень у цій справі указує на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
11. Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначає, що на момент постановлення оскаржуваних судових рішень був відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 у редакції що набрала чинності з грудня 2015 року, згідно яких провадиться виплата індексації виходячи з фіксованої величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу та до такої суми додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
12. Указує, що на момент подання касаційної скарги Верховний Суд надав детальні роз`ясненя щодо застосування норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 при нарахуванні індексації військовослужбовцям у період з березня 2018 року, які відображені у постанові від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21.
13. Зауважує, що суди попередніх інстанцій не дослідили природу спірних правовідносин та не установили усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Позиція інших учасників справи
14. 17 травня 2023 року до касаційного суду надійшов відзив Військової частини НОМЕР_1 на касаційну скаргу позивача, у якій відповідач зазначає про її необґрунтованість та просить залишити таку без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
15. 27 березня 2023 року до касаційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 .
16. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 березня 2023 року для розгляду справи №460/32253/22 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Жука А.В., суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
17. Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого2023 року у справі №460/32253/22 на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
18. Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2025 року закінчено підготовчі дії; справу №460/32253/22 призначено до касаційного розгляду у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.
19. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2025 року, у зв`язку з відпусткою судді Мартинюк Н.М., для розгляду справи №460/32253/22 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Жука А.В., суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Єресько Л.О.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
20. Судами установлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 30 березня 2017 року.
21. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26 лютого 2020 року №43 старшого солдата за контрактом ОСОБА_1 , водія-електрика батареї управління і артилерійської розвідки, звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади від 25 лютого 2020 року №45-PC з військової служби у запас згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із закінченням строку контракту, укладеного на умовах, передбачених абзацом 2 частини третьої статті 23 цього ж Закону, з 26 лютого 2020 року виключено зі списків особового складу частини.
22. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі №460/6041/20: 
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30 березня 2017 року по 26 лютого 2020 року, зі встановленням базового місяця - січень 2008 року та березень 2018 року;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 30 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням проведених виплат, з установленням базового місяця - січень 2008 року; 
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 26 лютого 2020 року, з урахуванням проведених виплат, з установленням базового місяця - березень 2018 року. 
23. Відповідач, виплачуючи індексацію на виконання указаного судового рішення за період з 01 березня 2018 року по 26 лютого 2020 року, проігнорував вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
24. Вважаючи, що відповідач здійснив нарахування і виплату індексації із порушенням вимог законодавства, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Позиція Верховного Суду
25. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
26. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
27. Одночасно з цим, суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 341 КАС України).
28. Переглянувши оскаржувані судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі установлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.
29. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, відмовив у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 26 лютого 2020 року виходячи з фіксованої величини 4083 грн 82 коп., оскільки у період з березня по жовтень 2018 року величина індексу споживчих цін не перевищила порогу інфляції у розмірі 103 відсотка, а з грудня 2018 року по лютий 2020 року позивачу нараховано та виплачено індексацію у повному обсязі.
30. Окрім того, суди вважали, що позовні вимоги позивача про виплату індексації виходячи з фіксованої величини ґрунтуються на положеннях Порядку №1078, які не були чинними в оспорюваному періоді.
31. У тексті касаційної скарги позивач, щодо указаного періоду зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 щодо наявності/відсутності підстав для нарахування й виплати позивачу з 01 березня 2018 року суми так званої «фіксованої» суми індексації грошового забезпечення.
32. Колегія суддів зазначає, що після відкриття касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд сформував висновок, що стосується окресленого позивачем питання, зокрема у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21, які стосуються подібних правовідносин та, в силу приписів частини третьої статті 341 КАС України, підлягають урахуванню при вирішенні цього спору.
33. Так, в указаних постановах зазначено, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».
34. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
35. У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають установленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
36. Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року установлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).
37. Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, установленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).
38. Водночас, у цій справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 01 березня 2018 року до 26 лютого 2020 року не є спірними.
39. Дійсно, Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядок №1078 не містять поняття «фіксованої» суми індексації.
40. Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
41. Проте постановою Уряду №1013 від 09 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
42. З 01 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
43. Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
44. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
45. З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою установлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
46. З огляду на викладене, у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу ОСОБА_1 , Військовій частині НОМЕР_1 належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.
47. Як видно з установлених обставин справи, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації у період з 01 березня 2018 року до 26 лютого 2020 року. Водночас позивач наполягав на тому, що має право на отримання індексації-різниці і що це право відповідач порушив через бездіяльність.
48. Отже, указані обставини є спірними в цій справі. Проте суди першої й апеляційної інстанцій їх не дослідили.
49. Суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
50. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
51. Суди попередніх інстанцій указані правовідносини не дослідили і не перевірили істотні для справи обставини, а відтак не підтвердили й не спростували доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної суми індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року до 26 лютого 2020 року і що це право порушив відповідач.
52. Так, для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд повинен установити:
1) розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
3) чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
53. Розмір підвищення доходу у березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
54. При визначенні розміру грошового забезпечення ураховуються його складові, які не мають разового характеру (абзац 5 пункту 5 Порядку №1078).
55. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
56. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
57. Як зазначалось вище, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
58. Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21 та інших.
59. З урахуванням викладеного, Верховний Суд констатує, що у цій справі суди першої й апеляційної інстанції не дослідили ці правовідносини; не з`ясували обставини, які необхідні для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078; не установили, чи порушене право позивача на отримання суми індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 26 лютого 2020 року, а якщо порушене, то яка сума належить до нарахування й виплати з боку відповідача за указаний період.
IV. Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
60. За результатами касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення колегія суддів констатує, що висновки судів попередніх інстанцій є такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, що є порушенням статей 9, 242, 308 КАС України, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України. Тому судові рішення в оскаржуваній частині не відповідають вимогам законності й обґрунтованості, установленим статтею 242 КАС України.
61. Натомість суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів та не може установлювати або вважати доведеними обставини, які не були установлені в оскаржуваній постанові.
62. Оскільки для правильного вирішення спору потрібно додатково дослідити докази та установити додаткові обставини, Суд дійшов висновку про наявність підстав для нового розгляду цієї справи.
63. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
64. Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
65. З огляду на помилковість висновків судів попередніх інстанцій справу №460/32253/22 слід направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
66. Під час нового розгляду справи судам необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків, надати оцінку указаним обставинам й аргументам сторін та, у залежності від установленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
V. Висновки щодо судових витрат
67. З огляду на результат касаційного перегляду справи перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
2. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року у справі №460/32253/22 скасувати.
3. Справу №460/32253/22 направити на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................
А.В. Жук
Л.О. Єресько
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду