УХВАЛА

13 листопада 2025 року 
м. Київ

справа №620/5648/25
адміністративне провадження № К/990/43687/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., 
перевірив касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №620/5648/25 за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком» до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи Фонду державного майна України, про визнання протиправними та скасування постанов,
У С Т А Н О В И В:
У травні 2025 року Акціонерне товариство «Укртелеком» звернулось до суду з позовом до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Фонд державного майна України, у якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 08 травня 2025 року у виконавчому провадження № 78017726 в розмірі 32 000,00 грн;
- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат від 08 травня 2025 року у виконавчому провадження № 78017726 в розмірі 257,80 грн.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року, у задоволенні позову Акціонерного товариства «Укртелеком» відмовлено.
24 жовтня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №620/5648/25. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати повністю оскаржувані судові рішення, задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртелеком».
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і стаття 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.
Так, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу оскарження постанов державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Суд звертає увагу заявника, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.
Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення.
Такий визначений законодавцем підхід до роботи Верховного Суду (формування в окремих справах конкретних правових висновків, що є обов`язковим для всіх судів та суб`єктів владних повноважень) є особливо актуальним у світлі положень частини п`ятої статті 125 Конституції України, згідно з якою адміністративні суди діють з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин.
Оскаржуючи судові рішення у справі щодо скасування постанов державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, особливості провадження якої регулюються статтею 287 КАС України, заявник касаційної скарги не наводить належних доводів та обґрунтувань, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Отже, Верховний Суд, проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору, доводи касаційної скарги, дійшов висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.
Відповідно до пункту 5 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
З огляду на зазначене, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 287, 333 КАС України,
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження Акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №620/5648/25 за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком» до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи Фонду державного майна України, про визнання протиправними та скасування постанов.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                          М.В. Білак

                                                                                          І.В. Желєзний

                                                                                          В.Е. Мацедонська