Справа № 149/2527/25 
Провадження № 33/801/1038/2025
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Лисого Олександра Васильовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 9 (дев`ять) місяців. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Лисого О. В. про закриття провадження у справі задоволено.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погодившись із вказаною постановою, 26 вересня 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу (надійшла на розгляд апеляційного суду 06 жовтня 2025 року), в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП та закрити провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки його письмовим поясненням, у яких він чітко заперечив свою вину та вказав на можливість іншого механізму ДТП, зокрема, виїзду автомобіля «ГАЗ-2705» на його смугу руху під час маневрування для об`їзду вибоїни. Він не приймав участі у складанні схеми місця ДТП та протоколу і він підписував вказані документи лише після здійснення усіх замірів. Схема ДТП не містить усіх необхідних технічних даних для однозначного визначення механізму зіткнення. Покази свідків є суперечливими між собою, однак, суд в основу судового рішення поклав їх покази. Судом відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи, чим сторону захисту було позбавлено можливості отримати об`єктивний і неупереджений доказ, необхідний для встановлення дійсних обставин та механізму ДТП.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Лисого О.В., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413639, складеного поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону полк. 2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Броварним А.В., 05 серпня 2025 року о 16 год. 10 хв. по вул. Київська в м. Хмільник Хмільницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався інтервалу, оскільки допустив виїзд на зустрічну смугу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ГАЗ 2705», який рухався назустріч, від чого автомобілі отримали пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.1).
До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП, яка сталася 05 серпня 2025 року о 16 год. 10 хв. по вул. Київська в м.Хмільник Хмільницького району Вінницької області (а.с.2).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , 05 серпня 2025 року близько 16 год. 10 хв. в м. Хмільник він, керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався в бік Хмільника і на зустрічній смузі побачив транспортний засіб «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку, і після чого виїхав на його смугу руху, в якій він рухався. Після чого він, намагаючись уникнути зіткнення, намагався з`їхати на узбіччя і одразу відчув удар. Після чого транспортний засіб одразу зупинився, а транспортний засіб «Фіат Добло» злетів на узбіччя. Після цього він вийшов перевірити стан свого транспортного засобу, подивився, і після цього пішов подивитися до водія транспортного засобу «Фіат Добло». Перевіривши водія даного транспортного засобу він побачив, що в нього було порушення координації рухів. Після чого приїхала швидка, оглянула усіх учасників даної ДТП. У подальшому його та його пасажира, водія «Фіат Добло», було доставлено до лікарні (а.с.3).
У пункті 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 зазначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413639, складеного поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону полк. 2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Броварним А.В., 05 серпня 2025 року о 16 год. 10 хв. по вул. Київська в м. Хмільник Хмільницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога у Хмільницькій ЦРЛ, висновок №210 позитивний, 2,24 проміле. Вказаним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.21).
Відповідно до довідки КНП «Хмільницька центральна лікарня» Хмільницької міської ради №210 від 05 серпня 2025 року, 05 серпня 2025 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 був доставлений до цієї лікарні для проведення обстеження на стан алкогольного сп`яніння та тілесних ушкоджень. Діагноз: ЗТ ОГК. Забій грудної клітки. Садна грудної клітки, садна правої верхньої кінцівки. Алкогольне сп`яніння – 2,24 проміле (а.с.25).
У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння. 
Справу №149/2572/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП було об`єднано в одне провадження із справою №149/2527/25 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, із присвоєнням об`єднаній справі єдиного унікального номеру №149/2527/25.
Суд першої інстанції, дослідивши наявні у матеріалах справи докази дійшов висновку, що обставини, зафіксовані на відео, узгоджуються з дослідженою схемою ДТП, фототаблицями, рапортом поліцейських, а також показаннями свідків, які були очевидцями ДТП. В цілому досліджені судом докази є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та дають суду достатні підстави вважати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, поза розумним сумнівом доведена у ході судового розгляду.
При цьому, за відсутності достатніх і переконливих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважав недоведеним поза розумним сумнівом наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Постанова суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не оскаржується, а тому в силу ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом в цій частині не переглядається. 
Відтак, постанова суду першої інстанції підлягає перегляду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена наявними у матеріалах справи доказами.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У ст. 252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке полягає у порушенні ним правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зауважує на тому, що судом не було взято до уваги його письмові пояснення. У цих поясненнях він акцентував увагу на тому, що наявна можливість іншого механізму ДТП, зокрема, виїзду автомобіля «ГАЗ-2705» на його смугу руху під час маневрування для об`їзду вибоїни. 
Вказана позиція ОСОБА_1 відхиляється апеляційним судом, оскільки встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413639 зазначено суть учиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 .. 
Будь-яких пояснень при складанні протоколу ОСОБА_1 не надавав, від надання письмових пояснень згідно ст. 63 Конституції України відмовився. 
При цьому у протоколі зазначено, що пояснення ОСОБА_1 надасть у суді. 
Письмові пояснення були надані лише одним учасником ДТП – ОСОБА_2 ..
Так само ОСОБА_1 підписано схему місця ДТП без будь-яких зауважень до викладеної в ній інформації.
Адміністративний матеріал за ст. 124 КУпАП надійшов на розгляд Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області 11 серпня 2025 року, а за ст. 130 КУпАП – 14 серпня 2025 року.
18 серпня 2025 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи.
Перше судове засідання у справі було призначено на 02 вересня 2025 року.
02 вересня 2025 року адвокатом Лисим О.В. в інтересах ОСОБА_1 подано письмове клопотання про закриття провадження у справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
02 вересня 2025 року від представника ОСОБА_3 , власника автомобіля «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_2 , надійшли клопотання про долучення фотоматеріалів з місця ДТП та про виклик свідків.
Наступне судове засідання було призначено на 17 вересня 2025 року.
17 вересня 2025 року ОСОБА_1 подані додаткові письмові пояснення, в яких він, зокрема, зазначив, що не може підтвердити факт того, що він нібито виїхав на смугу зустрічного руху, так як нічого не пам`ятає. По фото слідує, що авто «ГАЗ» стоїть на його смузі руху, у зв`язку з чим, на його думку, можливий факт того, що саме водій даного авто міг виїхати на його смугу руху, маневруючи від вибоїн.
До судового засідання, яке було призначено на 17 вересня 2025 року, ОСОБА_1 не повідомляв ні працівникам поліції, ні суду про те, що він не пам`ятає обставин ДТП та про те, що водій іншого автомобіля міг виїхати на його смугу руху. 
Вказане, на думку апеляційного суду, свідчить про зміну позиції ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Подаючи 02 вересня 2025 року клопотання про закриття провадження у справі ОСОБА_1 висловив свою незгоду лише з фактом притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Тоді як позиції щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП вказане клопотання не містило.
Апеляційний суд виходить з того, що на схемі місця ДТП графічно зображено та зафіксовано : ділянку дороги, на якій сталась ДТП;  сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів;  транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів;  координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів;  розташування дорожньої розмітки;  розташування дорожніх знаків.
ОСОБА_1 зазначає, що схему місця ДТП він підписував після завершення усіх замірів, участі в яких він не приймав. Однак, це не заважало йому після ознайомлення із вказаною схемою, у разі незгоди із її змістом, підписати її із застереженнями.
Апеляційний суд бере до уваги, що свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 повідомили суду, що саме автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 ..
Підстав не брати до уваги до уваги пояснення вказаних свідків не має, оскільки всі вони були на місці дорожньо-транспортної пригоди, тобто безпосередньо сприймали обстановку на місці дорожньо-транспортної пригоди.
Надані ОСОБА_2 пояснення в судовому засіданні узгоджуються із його письмовими поясненнями, наданими ним безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди.
ОСОБА_1 не аналізує надані свідками пояснення, не зіставляє їх між собою та не конкретизує, в чому саме полягають розбіжності, а лише обмежується загальною фразою про суперечливість таких пояснень.
Апеляційний суд критично ставиться до доводів скарги з приводу того, що ОСОБА_1 без свідомого розуміння змісту схеми підписав вказаний документ, оскільки зазначена у схемі інформація є зрозумілою для її сприйняття (як візуально, так і змістовно) та роз`яснень не потребує. І така інформація у схемі місця ДТП підтверджена підписами водіїв транспортних засобів.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що з наданих потерпілою стороною доказів (фото) слідує, що автомобіль «ГАЗ» стоїть на його смузі руху.
Разом з тим, місце та положення розміщення автомобіля «ГАЗ» (координати розміщення) на фото відповідає графічному розміщенню вказаного автомобіля на схемі місця ДТП (передня ліва частина автомобіля виступає на смугу зустрічного руху). Із вказаного фото не вбачається факту розміщення автомобіля на смузі зустрічного руху.
Також ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення автотехнічної експертизи.
Зважаючи на це, 15 жовтня 2025 року, за день до судового засідання в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав аналогічне клопотання про призначення автотехнічної експертизи.
Розглянувши вказане клопотання апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для призначення експертизи за обставин даної справи не має.
Так, відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд першої інстанції виходив з того, що встановлені у ході судового розгляду обставини виключають будь-яке інше розумне пояснення подій, які мали місце 05 серпня 2025 року близько 16:10 год. ніж те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Фіат Добло» не дотримався інтервалу, допустив виїзд на зустрічну смугу, внаслідок чого здійснив зіткнення з т/з ГАЗ 2705, який рухався назустріч, від чого автомобілі отримали пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Жоден із досліджених судом доказів ані окремо, ані у сукупності з іншими не вказує на інше пояснення обставин виникнення ДТП. Призначення експертизи віднесено на розсуд суду, який і приймає рішення про необхідність залучення наукових, технічних або інших спеціальних знань. У даній категорії справ обов`язковість проведення експертизи не передбачена. При цьому суд врахував і те, що клопотання про призначення такої експертизи було заявлено захисником після дослідження усіх матеріалів, допиту свідків, надання пояснень самим ОСОБА_1 , а в подальшому подання додаткових письмових пояснень, що не узгоджуються із раніше заявленою його позицією. З урахуванням приписів ст. 38 КУпАП, суд вважав, що така процесуальна поведінка, зокрема і надані додаткові письмові пояснення, є обраним способом захисту ОСОБА_1 , що спрямована на створення умов для ухилення від відповідальності, у тому числі на затягування розгляду справ у зв`язку з проведенням експертизи.
Тобто суд першої інстанції обґрунтував своє рішення в частині відсутності підстав для призначення експертизи, а тому доводи апеляційної скарги в частині необґрунтованої відмови суду першої інстанції є голослівними.
Вказані висновки суду скаржником жодним чином не спростовані.
Незважаючи на мотиви суду, ОСОБА_1 не подав клопотання про призначення експертизи разом з апеляційною скаргою, що свідчить про вчинення ним дій, спрямованих на затягування ним розгляду справи.
Частиною першою статті 273 КУпАП визначено, що експертиза призначається у разі наявності обставин, що потребують спеціальних знань. 
У цій справі такі обставини відсутні, а наявні докази дозволяють встановити механізм ДТП у повному обсязі без залучення спеціалістів.
Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало