ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року 
м. Київ

справа № 620/10906/23
адміністративні провадження №К/990/13513/24, № К/990/13546/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Гімона М.М., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження  касаційні скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня  2023 року (суддя Житняк Л.О.) та додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року та постанови Шостого  апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року  (головуюча суддя Бєлова Л.В., судді: Аліменко В.О., Безименна Н.В.) у справі № 620/10906/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,             
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» (далі - позивач, платник податку, Товариство) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач, контролюючий або податковий орган), в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки, за результатами якої був складений акт документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства від17.05.2023 №5164/Ж5/25-01-07-06-01 та визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення від03.07.2023 №6628/ж10/25-01-07-00.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що термін надання позивачем пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити відповідача є таким, що зупинений, а тому його перебіг ще не скінчився, та відповідно позивач не міг порушити строк надання відповіді на запити податкового органу. Також зазначає, що відсутність підстав для призначення та проведення документальної позапланової перевірки  призводить до визнання перевірки незаконною і  є самостійною підставою для скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками проведення такої перевірки. Позивач доводить суду, що був звільнений від обов`язку надавати відповідь на запити, що, у свою чергу, свідчить про відсутність у відповідача визначених    підпунктом 78.1.1 Податкового кодексу України    підстав для призначення документальної позапланової перевірки, що свідчить про протиправність проведення відповідачем перевірки.
Також звертає увагу, що    постановою Правління НБУ від30.05.2023 №71    постанову Правління НБУ від14.05.2019 №67    «Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів» після пункту 1 доповнено новим пунктом 1-1 такого змісту: «Тимчасово, з 24 лютого 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів із дня його припинення або скасування припиняється перебіг граничних строків розрахунків для товарів, робіт і послуг, за якими проведені та не завершені до 24 лютого 2022 року операції з експорту та (або) імпорту товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), укладеними українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у російській федерації або Республіці Білорусь, які створені та діють відповідно до законодавства зазначених країн (крім операцій, за якими граничні строки розрахунків настали до 24 лютого 2022 року)». Таким чином з 24 лютого 2022 року припиняється перебіг граничних строків розрахунків для товарів за якими проведені та не завершені до 24 лютого 2022 року операції з експорту та (або) імпорту товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), укладеними позивачем з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у Російській Федерації або Республіці Білорусь.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня  2023 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення    задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від03.07.2023 №6628/ж10/25-01-07-00 на суму 5104984,90 грн. В решті позову    відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» 22330,88 грн. судових витрат, відповідно до частини задоволених вимог.
Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» 25000,00грн витрат на правову допомогу.
Постановами Шостого  апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня  2023 року та додаткове  рішення від 16 листопада 2023 року залишено без змін.
Під час судового розгляду судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 16.05.2019 по 10.05.2023 згідно розрахунків по контрактам від 12.11.2021 №Р12.01/11-21, від    05.07.2021 №Р05.01/07-21, від 16.05.2019 №РТ-160519, від 29.10.2019 №С28.01/10-19, від 25.06.2020 №С25.01/06-20, від    29.07.2020 №С29.01/07-20 та від   16.05.2022 №Р16.01/05-22.
За результатами перевірки складено Акт від        17.05.2023 №5164/Ж5/25-01-07-06-01, в якому відображено порушення частин 1, 2, 3    ст.13 Закону України від        21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого    постановою Правління НБУ від        02.01.2019 №5    (зі змінами) «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», п.14 прим. 2    постанови Правління Національного банку України від        24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків:
- по експортним операціям згідно контракту від 12.11.2021 №Р12.01/11-21, укладеному з нерезидентом ТОВ «АВАБІ» (РБ), у сумі 9        123 731,04 рос. руб. на 1 к.д. (18.11.2022);
- по експортним операціям згідно контракту від 05.07.2021 №Р05.01/07-21, укладеного з нерезидентом UK FENIX ALLIANCE LTD (Великобританія), у сумі 135    153,66 дол. США на 2 к.д. (з 27.12.2022 по 28.12.2022), 202 884,76 дол. США на 2 к.д. (з 27.12.2022 по 28.12.2022), 202        795,75 дол. США на 1 к.д. (29.12.2022), 205        702,46 дол. США на 2 к.д. (з 08.01.2023 по 09.01.2023), 145        448,11 дол. США на 2 к.д. (з 08.01.2023 по 09.01.2023), 203   761,84 дол. США на 1 к.д. (09.01.2023), 189        086,56 дол. США на 2 к.д. (з 10.01.2023 по 11.01.2023), 166        967,65 дол. США на 2 к.д. (з 10.01.2023 по 11.01.2023), 169   607,51 дол. США на 2 к.д. (з 10.01.2023 по 11.01.2023), 162        269,72 дол. США на 1 к.д. (12.01.2023), 189    170,48 дол. США на 3 к.д. (з 10.01.2023 по 12.01.2023), 209        971,68 дол. США на 3 к.д. (з 10.01.2023 по 12.01.2023), 196    965,88 дол. США на 5 к.д. (з 13.01.2023 по 17.01.2023);
-        по імпортним операціям згідно контракту від 16.05.2019 №РТ-160519, укладеного з нерезидентом Productos Tubulares s.a.u. (Іспанія), у сумі 15        330,16 євро на 94 к.д. (з 15.11.2022 по 16.02.2023);
- по імпортним операціям згідно контракту від 28.10.2019 №С28.01/10-19, укладеного з нерезидентом АТ «Трубодеталь» (рф), у сумі 6    611   902,75 рос. руб. на 166 к.д. (з 26.11.2022 по 10.05.2023), 2        000        000,00 рос. руб. на 114 к.д. (з 17.01.2023 по 10.05.2023), 1        701        677,25 рос. руб. на 100 к.д. (з 31.01.2023 по 10.05.2023);
- по імпортним операціям згідно контракту від 25.06.2020 №С25.01/06-20, укладеного з нерезидентом «AB ENERGO AG» (Швейцарія), у сумі 177        437,52 євро на 12 к.д. (з 13.01.2023 по 24.01.2023);
- по імпортним операціям згідно контракту від 29.07.2020 №C29.01/07-20, укладеного з нерезидентом ТОВ «ТіПіБіеС Інжиніринг» (рф), у сумі 6 140   450,00 рос. руб. на 364 к.д. (з 26.11.2021 по 24.11.2022), 2        418        545,30 рос. руб. на 28 к.д. (з 25.11.2022 по 22.12.2022);
- по експортним операціям згідно контракту від 16.05.2022№Р16.01/05-22, укладеному з нерезидентом «AB ENERGO AG» (Швейцарія), у сумі 114        594,98 євро на 23 к.д. (з 30.11.2022 по 22.12.2022).
Перевіркою встановлена дебіторська заборгованість: по імпортному контракту від 28.10.2019 №С28.01/10-19, укладеному з нерезидентом АТ «Трубодеталь» (рф), в сумі 11    313   580,00 рос. руб та по імпортному контракту від 29.07.2020 №C29.01/07-20, укладеному з нерезидентом ТОВ «ТіПіБіеС Інжиніринг» (рф), в сумі 72        675,75 рос. руб.
На підставі наведених висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 03.07.2023 №6628/ж10/25-01-07-00, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконання  зобов`язань та порушення  вимог валютного законодавства  на суму 6136548,05 грн.
Суди попередніх інстанцій визнали  правомірними висновки відповідача про встановлення порушення дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по експортним та імпортним операціям згідно контрактів від 05.07.2021 №Р05.01/07-21, від 16.05.2019 №РТ160519 та від        16.05.2022 №Р16.01/05-22 і нарахування позивачу пені на суму 568        362,12 грн (контракт від 05.07.2021 №Р05.01/07-21, укладений з нерезидентом UK FENIX ALLIANCE LTD (Великобританія), 163 251,69 грн (контракт від 16.05.2019 №РТ160519 укладений з нерезидентом Productos Tubulares s.a.u. (Іспанія) (TUBOS REUNIDOS GROUP S.L.U.) та 299        949,33 грн (контракт від    16.05.2022 №Р16.01/05-22 укладений з контрагентом AB ENERGO FG (Швейцарія), а тому відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасуванню податкового повідомлення-рішення від        03.07.2023 №6628/ж10/25-01-07-00 на суму 1031563,14 грн.
Щодо решти позовних вимог, судами зазначено, що внаслідок введення    постановою Правління НБУ від        24.02.2022 №18     обмежень, позивач не мав можливості отримати кошти від ТОВ «АВАБІ», Республіка Білорусь, а її прийняття    знаходиться поза межами розумного контролю позивача; а також позивач не мав розумної можливості уникнути або подолати наслідки прийняття та дії постанови НБУ №18. Це ж саме стосується можливості позивача передбачити, уникнути або подолати наслідки широкомасштабного вторгнення російської федерації та введення, у зв`язку з цим, військового стану.
Суд також зазначив, що перебіг граничних строків розрахунків за зазначеним контрактом від        12.11.2021 №Р12.01/11-21, укладеним позивачем з нерезидентом ТОВ «АВАБІ» (РБ), припинений з 24.02.2022, а тому позивач не порушував строку розрахунків по операціям згідно цього контракту.
Також, судами зазначено, що  імпортні операції по контракту від        28.10.2019 №С28.01/10-19 не можуть бути завершені внаслідок дії    постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» від 09.04.2022 №426, а відповідальність, передбачена ч.5    ст.13 Закону України від    21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», не може бути застосованою до позивача.
Щодо порушення дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по імпортним операціям згідно контракту від        25.06.2020 №С25.01/06-20 з підприємством AB ENERGO AG у сумі 177 437,52 євро на 12 к.д., суди дійшли висновку, що доводи відповідача є безпідставними, оскільки товар на суму 175 766,44 євро, поставка якого відбулася, на думку контролюючого органу, з порушенням граничних строків розрахунків за операціями імпорту, було отримано позивачем та розміщено на митний ліцензійний склад, власником якого є ТОВ «ІНТЕР ПРЕМ`ЄР» (код ЄДРПОУ 32095347), який своєчасно отримано та розташований за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, смт. Малинівка, вул. Гетьмана Якова Острянина, 2Б - для подальшого розмитнення, що підтверджується відповідними вантажно-митними деклараціями, які не враховано відповідачем. Окрім того, оскільки Харківська митниця  призупинила свою діяльність з 24.02.2022 і відновила її лише у вересні 2022 позивач здійснив розмитнення товару, який зберігався на  митному ліцензійному складі.
Враховуючи все вищевикладене, суди висновувались, що  податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від        03.07.2023 №6628/ж10/25-01-07-00 на суму 5    104    984,90 грн є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач подав касаційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Підставою касаційного оскарження зазначено  пункт другий частини 4 ст. 328 КАС України, зокрема скаржник обґрунтовує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду ( від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, від 22.09.2020 у справі №    520/8836/18, від 29.04.2021 у справі № 320/6192/19)та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні.
Оскаржуючи додаткове рішення, скаржник зазначив як підстави  п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС та п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, оскільки судом не досліджено зібрані у справі докази із наявністю підстав для оскарження, передбаченого п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України - застосування судами попередніх інстанцій норм п. 201.16 ст. 201 ПК України без урахування висновку щодо застосування норми права у побідних правовідносинах; та встановлення судами обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (п. 4 ч. 4 ст. 328, п. 4 ч. 2 ст. 353 КАС України).
В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначено, що постанова Правління НБУ від 30.05.2023 року №71 (офіційно опубліковано 31.05.2023 року, яка набрала чинності 01.06.2023), якою постанову Правління НБУ від 14 травня 2019 року № 67 "Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів" доповнено новим пунктом 1-1:Тимчасово, з 24 лютого 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів із дня його припинення або скасування припиняється перебіг граничних строків розрахунків для товарів, робіт і послуг, за якими проведені та не завершені до 24 лютого 2022 року операції з експорту та (або) імпорту товарів за зовнішньоекономічними Договорами (контрактами), укладеними українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у Російській Федерації або Республіці Білорусь, які створені та діють відповідно до законодавства зазначених країн (крім операцій, за якими граничні строки розрахунків настали до 24 лютого 2022 року). При цьому акт документальної позапланової перевірки ТОВ «Тіпібіес Продакшн» складено  17.05.2023 року, тобто до набрання чинності постановою НБУ № 71.
Крім того, зазначено, що нерезидентом Grenso Limited (Мальта) (правонаступник сторони по договору ТОВ «АВАБІ» (РБ) відповідно до укладеної угоди від 10.11.2022 року до контракту №Р12.01/11-21 від 12.11.2021 року перерахував грошові кошти ТОВ "ТіПіБіеС Продакшн" в сумі 155498,44 євро (5872880,63грн.) на поточний розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ОТП Банк», згідно платіжного документа №25121337 від 18.11.2022 року, тобто з порушенням частин 1, 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-УІІІ «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року №5 (зі змінами) "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті" у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по контракту №Р12.01/11-21 від 12.11.2021 року, укладеного з нерезидентом ТОВ «АВАБІ» (РБ), у сумі 9 123 731,04 рос. руб. на 1 к.д.
Також, аналогічні порушення встановлені у частині дотримання законодавчо встановлених граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів по контракту №С28.01/10-19 від 28.10.2019 року, укладеного з нерезидентом АТ «Трубодеталь» (рф), у сумі: 6 611 902,75 рос. руб. на 166 к.д. (з 26.11.2022 року по 10.05.2023 року); 2 000 000,00 рос. руб. на 114 к.д. (з 17.01.2023 року по 10.05.2023 року); 1 701 677,25 рос. руб. на 100 к.д. (з 31.01.2023 року по 10.05.2023 року);  та по контракту №С25.01/06-20 від 25.06.2020 року, укладеного з нерезидентом АВ ENERGO FG (Швейцарія), у сумі 177 437,22 євро на 12 к.д. (з 13.01.2023 року по 24.01.2023 року).
Окрім того, перевіркою встановлено факт порушення граничного строку розрахунків по операції імпорту від 26.11.2020 року на суму 6 140 450,00 рос. руб. згідно розрахунків по контракту №029.01/07-20 від 29.07.2020 року (відповідно до специфікації №1 від 29.07.2020 року), укладеному з нерезидентом ТОВ «ТіПіБіеС Інжиніринг» (рф), а також за операцією з реекспорту товарів по контракту №Р16.01/05-22 від 16.05.2022 року, укладеного з нерезидентом ENERGY LINE AG (Швейцарія), у сумі 114 594,98 євро на 23 к.д. (з 30.11.2022 року по 22.12.2022 року).
В частині обґрунтувань доводів касаційної скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області на додаткову постанову  Шостого апеляційного адміністративного суду, зазначено, що вона  прийнята з порушенням норм матеріального права, а саме: ст, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», без урахування правової позиції Верховного Суду в аналогічних за змістом правовідносинах у справах №160/3114/19 (постанова від 27.11.2019), №808/1849/18 (постанова від 17.12.2020), № 316/1923/16-а (постанова від 20.12.2018), №821/1594/17 (постанова від 05.052018), № 803/1032/18 (постанова від 19.02.2019), а також правового висновку Великої палати Верховного Суду у справі № 826/1216/19 (п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України).  Зокрема, позивачем на підтвердження суми витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 2/15 від 15.06.2023, рахунки-фактури та платіжні інструкції, які є не належними та допустимими доказами співрозмірності витрат на правничу допомогу.
Ухвалами Верховного Суду від 01 квітня 2024 та 20 травня 2024 відкрито касаційні  провадження з метою перевірки доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, передбаченому пунктами 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, п.п. 1, 4  ч. 2 ст. 353 КАС.
Позивачем направлено суду відзиви на касаційні скарги відповідача, з зазначенням того, що рішення судів попередніх інстанцій в частині, в якій задоволено позовні вимоги є законними та обґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні касаційних скарг.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч.1) Суд не обмежений  доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи є необхідність врахувати висновок щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (ч.3)
Верховний Суд вважає  за необхідне врахувати висновки  щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі  №320/5391/23, яка ухвалена після відкриття касаційного провадження у справі, яка розглядається.
З преамбули Закону України «Про валюту і валютні операції» вбачається, що такий є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Статтею 13 вказаного Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Зокрема частиною першої статті 13 встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно частини другої вказаної статті у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.
Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (частина четверта статті 11 Закону №2473-VIII).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина шоста статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції»).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (часина восьма статті 13 Закону №2473-VIII).
Відповідно до    статті 7 Закону України "Про Національний банк України"    з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи Правління Національного банку України, правлінням Національного Банку України прийнято постанову від 24 лютого 2022 року N 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі постанова № 18).
Згідно п.п. 1, 2 п.17 постанови № 18, Уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: з використанням російських рублів та білоруських рублів; учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована / постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь;.
У відповідності до п.2 п.17-2 постанови № 18,       заборони, визначені в пункті 17 цієї постанови, не поширюються на: переказ коштів (крім російських рублів та білоруських рублів) на рахунки резидентів у банках за операціями з експорту товарів, повернення коштів за операціями з імпорту товарів. У разі надходження коштів із-за кордону в російських рублях / білоруських рублях за такими операціями банку дозволяється здійснити обмін цих коштів на міжнародному валютному ринку на іншу валюту (крім російських рублів / білоруських рублів) для її подальшого зарахування на рахунки клієнта.
Постановою Правління Національного Банку України від 30.05.2023 року №71 (офіційно опубліковано 31.05.2023 року, яка набрала чинності 01.06.2023), доповнено  постанову Правління НБУ від 14 травня 2019 року № 67 "Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів" новим пунктом 1-1:Тимчасово, з 24 лютого 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів із дня його припинення або скасування припиняється перебіг граничних строків розрахунків для товарів, робіт і послуг, за якими проведені та не завершені до 24 лютого 2022 року операції з експорту та (або) імпорту товарів за зовнішньоекономічними Договорами (контрактами), укладеними українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у Російській Федерації або Республіці Білорусь, які створені та діють відповідно до законодавства зазначених країн (крім операцій, за якими граничні строки розрахунків настали до 24 лютого 2022 року).
Верховний Суд у постанові від 25.01.2025 у справі № №320/5391/23 зазначив, що пункт 1-1    постанови Правління Національного банку України від 14.05.2019 N 67, який набрав чинності 01.06.2023, не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. Однак пункт 1-1    постанови Правління Національного банку України від 14.05.2019 N 67    є застосовним до правовідносин щодо строків розрахунків за операціями з експорту товарів за якими граничні строки розрахунків фактично не настали до 24 лютого 2022 року і порушення таких строків контролюючим органом виявлено вже після 01.06.2023. Таким чином, колегія суддів формує наступний висновок. Пункт 1-1    постанови Правління Національного банку України від 14.05.2019 N 67    не має зворотної дії в часі і його положення не розповсюджуються на застосування (нарахування) пені за порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів, якщо такі порушення виявлено та пеню нараховано (застосовано) до моменту набрання чинності пунктом 1-1 Постанови N 67, а саме до 01.06.2023.
Окрім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України  від 02.05.2023 № 406-р внесено зміни в    додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2019 р. N 76 "Про затвердження переліку товарів та (або) галузей економіки, для яких Національний банк має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження заходу захисту, передбаченого абзацом першим частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", і  доповнено його пунктом 13 такого змісту: «Товари, роботи і послуги, за якими проведені та не завершені до 24 лютого 2022 р. операції (крім операцій, за якими граничні строки розрахунків настали до 24 лютого 2022 р.) з експорту та (або) імпорту товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), укладеними українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у Російській Федерації або Республіці Білорусь, які створені та діють відповідно до законодавства зазначених країн (перебіг граничних строків розрахунків за такими операціями тимчасово припиняється з 24 лютого 2022 р. на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування)."
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України  від 09.04.2022 № 426 № «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації щодо України та відповідно до частини одинадцятої    статті 29 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність"    заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації.
Повертаючись до фактичних обставин у справі, яка розглядається, податковим органом акт перевірки складено 17.05.2023 року, а спірне податкове повідомлення-рішення прийнято 03.07.2023 року, тобто, в період дії постанови Правління Національного Банку України від 30.05.2023 року №71 (офіційно опубліковано 31.05.2023 року, яка набрала чинності 01.06.2023) та розпорядження КМ України від 02.05.2023 № 406-р., постанови КМ України від 09.04.2022 № 426.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відсутні підстави для прийняття 03.07.2023 року  податкового  повідомлення-рішення про нарахування пені у відповідності до приписів п.5 ст. 13  Закону  № 2473, оскільки з урахуванням змін до Постанови НБУ N 67, які набрали чинності на день його прийняття,   з 24.02.2022 припинено перебіг граничних строків розрахунків для товарів за якими проведені та не завершені до 24.02.2022  операції з експорту та (або)  імпорту товарів  за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), укладеними позивачем з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у рф або Республіці Білорусь, а також заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації.
Щодо додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року, яким за результатами розгляду справи стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІПІБІЕС ПРОДАКШН» 25000,00грн витрат на правову допомогу.
Суд, приймаючи рішення в цій частині, здійснив  оцінку обсягу наданої позивачу правової допомоги, враховував складність справи з урахуванням її фактичних обставин та предмету спору, змісту порушення, предмету доказування, аналізу наведених доказів, зазначив відсутність детального опису робіт з зазначенням витраченого на надання конкретного виду правової допомоги часу, прийшов до висновку про неспівмірність понесених позивачем витрат у сумі заявлених до відшкодування з відповідача 258600 грн, і вирішив зменшити розмір витрат на правничу допомогу на суму 25000 грн.
Також, приймаючи зазначені рішення, судами попередніх інстанцій враховано актуальну практику Верховного Суду,  відступу від якої колегія суддів не вбачає.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 341, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Касаційні скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року та додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року,  постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 620/10906/23 - без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   М.М. Гімон