ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 жовтня 2025 року           справа №360/660/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі  № 360/660/25 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                            В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (далі – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – відповідач 2), в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, що оформлено довідкою про невизнання інвалідом без номеру, без дати, видана ОСОБА_1 , оглядалась ІНФОРМАЦІЯ_1 заочно;
- визнати протиправним та скасувати рішення 232350005997 від 31.12.2024 про перерахунок пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області позивачу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.01.2025 перерахунок пенсії та продовжити виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 646763 від 13.02.2023.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року позов задоволено частково: 
- визнано протиправним та скасовано рішення Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, оформлене довідкою форми № 167/о про невизнання ОСОБА_1 інвалідом, заочний огляд 13.12.2024;
- зобов`язано Державну установу “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” провести повторно медико-соціальну експертизу щодо ОСОБА_1 у відповідності до вимог Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, Інструкції про встановлення груп інвалідності та з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні;
- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Позивачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині «Зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» провести повторно медико соціальну експертизу щодо ОСОБА_1 у відповідності до вимог Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, Інструкції про встановлення груп інвалідності та з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні». 
Ухвалити нове рішення, яким «Визнати протиправним та скасувати Рішення 232350005997 від 31.12.2024 про перерахунок пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області позивачу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (ЄДРПОУ 21366538) здійснити з 01.01.2025 перерахунок пенсії та продовжити виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно Довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 646763 від 13.02.2023». 
Залишити без змін рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі № 360/660/25 в частині «Визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», оформлене довідкою форми № 167/о про невизнання ОСОБА_1 інвалідом, заочний огляд 13.12.2024». 
Викласти резолютивну частину рішення у справі № 360/660/25 в наступній редакції: «1. Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Український державний науково дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (місцезнаходження: 49005, місто Дніпро, провулок Феодосія Макаревського, будинок 1-А, код ЄДРПОУ:03191673), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (місцезнаходження: 18000, місто Черкаси, вулиця Смілявська, будинок 23, код ЄДРПОУ: 21366538) про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», оформлене довідкою форми № 167/о про невизнання ОСОБА_1 інвалідом, заочний огляд 13.12.2024. 
3. Визнати протиправним та скасувати Рішення 232350005997 від 31.12.2024 про перерахунок пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області позивачу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (ЄДРПОУ 21366538) здійснити з 01.01.2025 перерахунок пенсії та продовжити виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 646763 від 13.02.2023. 
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1937,92 грн».
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 2906,88 грн.
Вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, судом першої інстанції неповно та не всебічно з`ясовані обставини у справі.
Суд вийшов за межі позовних вимог, самостійно обравши неефективний спосіб захисту, не обґрунтував в чому полягає недостатність обраного позивачем способу захисту, та зобов`язав відповідача 1 провести повторно медико-соціальну експертизу щодо позивача у відповідності до вимог Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, Інструкції про встановлення груп інвалідності та з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні, незважаючи на відсутність на те законних підстав
Апелянт просив врахувати практику окружних адміністративних судів у тотожних справах та задовольнити позов в частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
Суд першої інстанції не дослідив, не встановив та не з`ясував той факт, що посилання відповідача 1 на листи СБУ від 04.11.2024, 06.11.2024 №14/1-6971 та ДБР від №10-2-02-01-27449, та на абзаци 4 і 10 пункту 13 Положення про медико соціальну експертизу № 1317 в редакції Постанови КМ України від 08 листопада 2024р . № 1276, як на підставу проведення медико-соціальної експертизи позивача, є протиправним, незаконним, оскільки абзац 4 викладено в новій редакції, а абзац 10 доповнено новим абзацом, а саме, згідно з Постановою КМ України №1276 від 08.11.2024 , яка набрала чинності 12.11.2024, тобто видання цієї постанови та набрання нею чинності відбулося після складання СБУ і ДБР згаданих листів, тому у СБУ і ДБР під час складання даних листів були відсутні повноваження щодо їх складання та зобов`язання відповідача 1 провести перевірку обґрунтованості рішення щодо встановлення відповідної групи інвалідності ряду осіб, зокрема, і позивачу, а у відповідача 1 – відсутні законні підстави для проведення медико соціальної експертизи позивача на підставі таких листів, тим самим судом першої інстанції порушено норми матеріального права та застосовано закон, який не підлягає застосуванню.
Позивачем було проведено аналіз та порівняння абзацу 4 та абзацу 10 пункту 13 Положення про медико-соціальну експертизу № 1317 станом на 04.11.2024 та 06.11.2024 (дати листів СБУ і ДБР) та станом на чинності Постановою КМ України № 1276 від 08.11.2024 12.11.2024 (набрання (після дати складання листів СБУ і ДБР), однак судом першої інстанції такі докази не досліджені, неповно з`ясовані обставини, що мають значення в даній справі, неправильно застосовано норми матеріального права (застосування закону, який не підлягає застосуванню), що підтверджує, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, підлягає частковому скасуванню і ухваленню новому судовому рішенню у відповідній частині.
Листи СБУ та ДБР, датовані від 04.11.2024 та від 06.11.2024, законною підставою для проведення відповідачем 1 не є медико-соціальної експертизи стосовно позивача згідно з «Положенням про медико-соціальну експертизу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2024р . № 1276, оскільки такі листи були складені передчасно, не в межах повноважень та не у спосіб визначений законодавством, раніше дати прийняття КМ України постанови від 08.11.2024 №1276, та раніше набрання нею чинності – 12.11.2024, саме даною постановою внесено відповідні зміни до Положення про медико-соціальну експертизу №1317, які проаналізовано вище, а проведена відповідачем 1 експертиза стосовно позивача, є не законною, проведена не у спосіб визначений законодавством, що в свою чергу підтверджує, що у відповідача 1 відсутні законні підстави для прийняття рішення щодо проведення медико-соціальної експертизи позивача, прийняття рішення про скасування попереднього рішення комісії та видачі Довідки про невизнання інвалідом позивача та/або формування нового висновку.
На думку апелянта, законні підстави для переогляду позивача відсутні.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем 1 порушено процедуру проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно позивача, та в той же час, Суд не дослідив та не з`ясував обставину, що має значення для справи, а саме, що у відповідача 1 відсутні повноваження щодо видачі оскаржуваної Форми № 167/о Довідки про невизнання інвалідом позивача.
Відповідач 1 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального та процесуального права. 
Апелянт зазначив, що єдиною підставою для задоволення позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що перевірку обґрунтованості рішення про встановлення позивачу ІІ групи інвалідності безстроково – відбулось в заочному порядку, тобто без участі останнього, що на думку суду є протиправним.
За абзацом 10 пункту 13 Положення про медико-соціальну експертизу (чинного на момент виникнення правовідносин), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1317 (в редакції, чинній у період з 26.10.2024 по 31.12.2024), було встановлено, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. 
Тобто, вказаними нормами чинного на той момент законодавства була передбачена участь такої особи у разі необхідності…, якщо комісії буде недостатньо тих медичних документів, що наявні в матеріалах медико-експертної справи або, якщо у комісії є сумніви щодо визначення групи інвалідності. 
Натомість, Центральній медико-соціальній експертній комісії (ЦМСЕК) було доручено перевірити обґрунтованість експертного рішення саме на засадах документів, які були представлені позивачем на МСЕК у лютому 2023 року. Таким чином, огляд позивача на ЦМСЕК не передбачався, проводилася обґрунтованість встановлення йому другої групи інвалідності при первинному огляді (чого не могло бути за чинним на той момент законодавством), загальне захворювання безстроково з 13.02.2023 року.
В листах Міністерства охорони здоров`я України, якими доручено Центральній медико-соціальній експертній комісії Міністерства охорони здоров`я України на виконання запитів служби безпеки України від 04.11.2024 року № 14/1 6971 та ДБР від 06.11.2024 року № 10-2-02-01-27449 здійснити перевірку обґрунтованості рішень щодо зазначених у додатках до запитів осіб, у разі необхідності провести переогляд. 
Отже, враховуючи вищенаведені факти, ЦМСЕК мала повноваження та підстави для заочного розгляду медико-експертної справи позивача та скасування рішення Міжрайонної МСЕК № 4 м. Черкаси, яка визнала останню особою з інвалідністю другої групи, загальне захворювання безстроково.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.
Також, позивачем надані додаткові пояснення, в яких просив врахувати практику окружних адміністративних судів у тотожних справах та задовольнити позов в частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, який надіслав матеріали справи, які сформовані в електронній формі та частково в паперовій формі.
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційних скарг, відзиву та додаткових пояснень позивача, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.
Позивачу з 13.02.2023 призначено пенсію по  інвалідності 2-ї групи загального захворювання на підставі виписки із акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 646763 від 12.02.2023.
Згідно з актом огляду МСЕК серії 12ААВ № 646763 від 12.02.2023 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 13.02.2023, причина: загальне захворювання, інвалідність встановлена безтерміново.
30.12.2024 відповідачем 2 отримано лист відповідача 1 від 24.12.2024 №90/03-16 про направлення реєстру та форми первинної облікової документації № 167/о «Довідка про невизнання інвалідом» на осіб, яких не визнано інвалідами.
В листі зазначено, що до ЦМСЕК МОЗ України надійшов лист СБУ від 04.11.2024 № 14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 № 10-2-02-01-27449, згідно з яким Комісію зобов`язано провести перевірку обгрунтованості рішення щодо встановлення відповідної групи інвалідності ряду осіб, шляхом проведення медико-соціальної експертизи згідно з нормами Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317, в редакції Постанови КМУ від 08.11.2024 №1276.
В реєстрі передачі копій довідок МСЕК про невизнання особою з інвалідністю від 23.12.2024 під № 13 зазначено « ОСОБА_1 ».
Згідно з довідкою форми первинно-облікової документації № 167/о 13.12.2024 здійснено заочний огляд позивача та за результатами не визнана інвалідом.
На підставі отриманої інформації відповідачем 2 прийнято рішення  № 232350005997 від 31.12.2024 про перерахунок пенсії позивача.
Листом від 10.01.2025 №2300-0401-8/2524 відповідач 2 повідомив позивача, що у зв`язку з надходженням інформації від Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» з січня 2025 року виплату пенсії призупинено.
12.01.2025 та 28.01.2025 позивачка звернулася через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України щодо припинення виплати пенсії та листом від 10.02.2025 № 1394-379/М-02/8-2300/25 відповідач ІІ повідомив, що Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України»  проведено перевірку та надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області копію довідки Центральної медико-соціальної експертизи МОЗ  України від 23.12.2024 про невизнання особою з інвалідністю, а тому, із 01.01.2025 виплату пенсії призупинено відповідно до довідки про невизнання особою з інвалідністю.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
За ст. 2 Закону України “Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні” (далі - Закон №875-ХІІ) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Відповідно до статті 3 Закону №875-ХІІ інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Згідно з частиною другою статті 6 Закону №875-ХІІ громадянин має право в судовому порядку оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року “Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України”, уведеним в дію Указом Президента України від 12 вересня 2023 року №576/2023, зокрема, визначено Кабінету Міністрів України забезпечити у тримісячний строк провести перевірку обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні (тобто з 24 лютого 2022 року).
У разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень визначено ініціювати їх перегляд у встановленому порядку та інформувати за наявності підстав відповідні правоохоронні органи.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року “Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів” (далі - Рішення РНБО від 22.10.2024 року), що введено в дію Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора. Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Підпунктом “б” пункту 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.
На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанови від 25 жовтня 2024 р. № 1207 та 08 листопада 2024 р. № 1276, якими було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 “Питання медико-соціальної експертизи”.
Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі - Положення №1317, у редакції станом на виникнення спірних правовідносин).
За п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Центр (бюро) очолює головний лікар, який призначається Міністром охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, керівником управління охорони здоров`я обласної (міської) держадміністрації.
Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.
Міські та районні комісії утворюються з розрахунку одна комісія на 100 тис. чоловік віком 18 років і старше, міжрайонні - у районах і містах з кількістю населення менш як 100 тис. чоловік.
МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.
Відповідно до пункту 13 Положення №1317 Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ:
здійснює організаційно-методичне керівництво обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами (бюро) медико-соціальної експертизи;
розробляє комплексні заходи щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю;
проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх;
узагальнює та аналізує випадки необґрунтованого прийняття рішень обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення осіб лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності;
повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми;
проводить у складних випадках огляд хворих та осіб з інвалідністю за направленнями обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи;
надає консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи та обласним, Київській та Севастопольській центральним міським комісіям;
направляє в особливо складних випадках осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова;
на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил;
забезпечує здійснення обміну інформацією з питань, пов`язаних з організацією проведення медико-соціальної експертизи, відповідно до наказу МОЗ про покладення обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ;
впроваджує у практику роботи комісій наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готує пропозиції щодо вдосконалення медико-соціальної експертизи, узагальнює і поширює передовий досвід роботи;
бере участь в акредитації обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи та атестації лікарів, які входять до складу комісій, вживає заходів до підвищення їх кваліфікації;
проводить разом з профспілковими та громадськими організаціями осіб з інвалідністю конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації осіб з інвалідністю;
бере участь у здійсненні заходів щодо профілактики інвалідності.
З аналізу пункту 13 Положення №1317 вбачається, що на Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ покладено повноваження перевірки обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями, та їх скасування. При цьому, на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення.
Наказом Міністерства охорони здоров`я від 26.10.2024 №1809 “Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ” вирішено покласти права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на державну установу “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” (код згідно з ЄДРПОУ 03191673) з дати підписання цього наказу.
З листа державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” від 24.12.2024 №90/03-16 вбачається, що до ЦМСЕК МОЗ України надійшов лист служби безпеки України від 04.11.2024 № 14/1-6971 та ДБР від 06.11.2024 № 10-2-02-01-27449, згідно з яким ЦМСЕК МОЗ України зобов`язано провести перевірку обґрунтованості рішення щодо встановлення відповідної групи інвалідності ряду осіб, шляхом проведення медико-соціальної експертизи згідно з нормами Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1317, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2024 р. № 1276.
Зазначене стало підставою для проведення перевірки обґрунтованості рішення щодо встановлення групи інвалідності, зокрема, позивачу та винесення оскаржуваного рішення у формі довідки про невизнання позивача інвалідом.
Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи (пункт 5 Положення про медико-соціальну експертизу).
За п. 20 Положення про медико-соціальну експертизу, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року №561 затверджено Інструкцію про встановлення груп інвалідності (далі - Інструкція).
Пунктом 1.4 Інструкції визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії (п. 1.10 Інструкції).
Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил.
Матеріалами справи встановлено, що огляд позивача відповідачем 13.12.2024 відбувся заочно.
При цьому, доказів проведення повного медичного обстеження позивача та проведення необхідних досліджень суду відповідачем 1 не надано.
Отже, в порушення пункту 1.10 Інструкції № 561 медико - соціальна експертиза відповідачем проведена без опитування хворого і об`єктивного повного медичного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
За п. 13 Положення №1317 виключно у разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії.
Однак, відповідачем 1 не подано жодних доказів відмови позивача від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, а також таким не подано докази неприбуття позивача до державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”.
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про необхідність з`явитися до відповідача І для проведення обстеження та оцінки стану здоров`я позивача, що в свою чергу виключає забезпечення права особи на участь у прийнятті рішення.
Згідно з висновком Верховного Суду, сформованим у постанові від 30.11.2020 у справі № 200/14695/19-а, суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем 1 порушено процедуру проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно позивача.
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд враховує наступне.
За частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Верховний Суд в постанові від 10.02.2022 у справі № 160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № К (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (рішення Верховного Суду у справі № 826/10085/16).
Здійснюючи судочинство, Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 17 грудня 2004 року у справі “Педерсен і Бодзгор проти Данії” зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних державних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.
Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належали б до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Суд зазначає, що саме відповідачу І чиним законодавством надано виключне право визначати групу інвалідності, її причину і час настання. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.
Як зазначено вище, відповідачем І порушено процедуру проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно позивача.
Фактично зазначені обставини свідчать про необґрунтованість рішення відповідача І, що є недотриманням вимог, визначених пунктом 3 частини другої статті 2 КАС України, та є підставою для його скасування.
Крім того, відповідач 1 наділений відповідними повноваженнями щодо проведення повного медичного обстеження та необхідних досліджень для встановлення групи інвалідності чи здійснення переогляду позивача.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним та скасування рішення Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, оформлене довідкою форми № 167/о про невизнання ОСОБА_1 інвалідом, заочний огляд 13.12.2024;
- зобов`язання відповідаач провести повторно медико-соціальну експертизу щодо ОСОБА_1 у відповідності до вимог Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, Інструкції про встановлення груп інвалідності та з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.
Також, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні решти позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення 232350005997 від 31.12.2024 про перерахунок пенсії позивачу та зобов`язання здійснити з 01.01.2025 перерахунок пенсії та продовжити позивачу виплату пенсії, оскільки такі є передчасними, та питання про відновлення виплати пенсії позивачу буде залежати від результатів проведеного відповідачем 1 огляду позивача.
В разі підтвердження встановленої позивачу групи інвалідності пенсія пілягає поновленню та виплаті позивачу з дати її перерахунку (призупинення) – 01.01.2025.
При прийнятті рішення у цій справі суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Крім того, апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на врахування висновків в рішеннях окружних адміністративних судів, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                               П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України»,  - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі  № 360/660/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 22 жовтня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                  Т.Г. Гаврищук