УХВАЛА
22 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 202/5220/22
провадження № 61-8074ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.
розглянув заяви   ОСОБА_1 про відмову, припинення або закриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Хандоги Василя Васильовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив: 
- стягнути з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 
516 970,81 грн, які витребувано з незаконного володіння рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра (раніше - Індустріальний районний суд 
м. Дніпропетровська) від 20 червня 2011 року;
- стягнути з ОСОБА_2 збитки у вигляді упущеної та недоотриманої вигоди, завдані порушенням його цивільного права володіти, користуватись і розпоряджатись коштами в сумі 6 884 531,20 грн; суму інфляційних втрат та трьох відсотків річних в розмірі 4 113 746,14 грн; 1 200 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди;
- встановити (визначити обов`язок чи право) стягнення 1 949 289,13 грн на відшкодування спричинених збитків та шкоди з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 , які стягнуто рішенням Індустріального районного суду                 м. Дніпра (раніше - Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська)                                     від 20 червня 2011 року. 
26 грудня 2023 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра (раніше - Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська) позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 516 970,81 грн, інфляційні втрати 4 509 222,61 грн, три відсотки річних 
299 837,90 грн, упущену вигоду 8 592 560,55 грн, 3 000 000,00 грн моральної шкоди і судові витрати.
05 червня 2025 року постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Індустріального районного суду м. Дніпра (раніше - Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська) від 26 грудня 2023 року змінено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну компенсацію моральної шкоди в розмірі 2 304 000,00 грн.
04 липня 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, в якій просив її скасувати в частині зміни рішення Індустріального районного суду м. Дніпра (раніше - Індустріальний районний суд                                                       м. Дніпропетровська) від 26 грудня 2023 року та зменшення розміру моральної шкоди з 3 000 000,00 грн до 2 304 000,00 грн, рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 000,00 грн - залишити без змін.
04 серпня 2025 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано матеріали цивільної справи № 202/5220/22 з суду першої інстанції.
04 серпня 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Хандога В. В. через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, в якій просив її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
06 серпня 2025 року ухвалою Верховного Суду поновлено представнику ОСОБА_2 - адвокату Хандозі В. В. строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника 
ОСОБА_2 - адвоката Хандоги В. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року.
05 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяви, у яких просить відмовити, припинити та/або закрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Хандоги В. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року.
Водночас просить розглянути та надати оцінку доводам його заяв, поданих 
06 та 08 серпня 2025 року про відмову у поновленні строку на касаційне оскарження та у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Хандоги В. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року.
Також просить визнати ухвалу Верховного Суду від 06 серпня 2025 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Хандоги В. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року такою, що не породжує юридичних наслідків, зважаючи на її недійсність (непідписання) на зазначеній у ній момент постановлення.
Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення вказаних заяв ОСОБА_1 , з огляду на таке.
18 вересня 2025 року ухвалою Верховного Суду відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ситнік О. М.
19 вересня 2025 року матеріали касаційного провадження повернуто судді-доповідачу.
22 вересня 2025 року ухвалою Верховного Суду відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1   про відмову представнику ОСОБА_2 - адвокату Хандозі В. В. у поновленні строку на касаційне оскарження та у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника 
ОСОБА_2 - адвоката Хандоги В. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року.
Тому доводи заяв ОСОБА_1 від 05 вересня 2025 року щодо розгляду його заяв від 06 та 07 вересня 2025 року та відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника 
ОСОБА_2 - адвоката Хандоги В. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року додаткової оцінки не потребують.
Щодо клопотання про визнання ухвали Верховного Суду від 06 серпня 2025 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника 
ОСОБА_2 - адвоката Хандоги В. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року такою, що не породжує юридичних наслідків, зважаючи на її недійсність (непідписання) на зазначеній у ній момент постановлення, то вказаному надано оцінку в ухвалі Верховного Суду 
від 18 вересня 2025 року, в якій вирішувалося питання про відвід судді Ситнік О. М.
Верховний Суд зокрема вказав, що в матеріалах касаційного провадження в справі № 202/5220/22 (провадження № 61-8074ск25) наявна власноручно підписана суддями Ситнік О. М., Ігнатенком В. М. та Фаловською І. М.  ухвала Верховного Суду від 06 серпня 2025 року. 
Відповідно до підпункту 5.9 пункту 5 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року за № 1845/0/15-2 (зі змінами),  паперове судове рішення - оригінал судового рішення на папері з особистими підписами всіх суддів (присяжних), які беруть участь в ухваленні (прийнятті) рішення.
У пункті 6 частини першої розділу І Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 19 квітня 
2018 року за № 1200/0/15-18 (далі - Порядок), визначено, що електронний примірник судового рішення - створений в Автоматизованій системі документообігу суду (далі - АСДС) електронний документ, підписаний кваліфікованим електронним підписом судді, що ухвалив таке судове рішення, в разі колегіального розгляду - кваліфікованими електронними підписами всіх суддів, що входять до складу колегії, або іншої особи, визначеної згідно з пунктом 2 розділу III цього Порядку. Такий документ має бути ідентичним за документарною інформацією та реквізитами оригіналу судового рішення в паперовій формі.
Згідно з частиною першою розділу ІІ Порядку встановлено, що  електронний примірник судового рішення або окремої думки судді виготовляється судом в АСДС у день ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту в паперовій формі, підписується кваліфікованим цифровим підписом (далі - КЕП) судді, який ухвалив таке судове рішення, а в разі колегіального розгляду - КЕП усіх суддів, що входять до складу колегії, та зберігається у стані, що унеможливлює його подальше коригування.
Згідно з частиною восьмою статті 259 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.
Відповідно до частини п`ятої статті 259 ЦПК України ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. 
Згідно з частиною другою статті 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Жодними доказами не спростовано, що 06 серпня 2025 року ухвала про поновлення строку на касаційне оскарження та відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Хандоги В. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 05 червня 2025 року власноручно підписана суддями.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про відмову, припинення та/або закриття касаційного провадження, то воно не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 396 ЦПК України  суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо:
1) після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги;
2) після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;
3) після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося;
4) після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом;
5) після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Оцінку поданим на підтвердження повноважень представника 
ОСОБА_2 - адвоката Хандоги В. В. документам надано під час поновлення строку на касаційне оскарження та відкриття касаційного провадження в ухвалі Верховного Суду від 06 серпня 2025 року.
Додаткової оцінки вказані обставини не потребують.
Інших підстав для закриття касаційного провадження Верховним Судом не встановлено.
Керуючись статтями 260, 396 ЦПК України, Верховний Суд
 
ПОСТАНОВИВ :
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відмову, припинення або закриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Хандоги Василя Васильовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 
2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            Ситнік О. М.
                                                                                                                      Ігнатенко В. М.
                                                                                                                      Фаловська І. М.