ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 682/982/25
Провадження № 22-ц/820/2003/25

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року, суддя Мотонок Т.Я., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У квітні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 36395,4 грн., судових витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову вказано, що 12.11.2019, за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 подано заяву на отримання кредиту. Заява №10001193474 від 12.11.2019 знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс». Електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» укладено договір споживчого кредиту №10001193474 від 12.11.2019. 
Відповідачу перераховано кредитні кошти на банківську картку в сумі 8000 грн., які останній не повернув, нараховані проценти за користування кредитними коштами, не сплатив.
Згідно з умовами договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором №10001193474 від 12.11.2019 на користь ТОВ «Діджи Фінас».
Згідно з розрахунком ТОВ «Діджи Фінанс», заборгованість відповідача становить 36395,40 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 7695,29 грн., заборгованість за процентами становить 28700,11 грн. 
Оскільки відповідачем заборгованість не сплачена, позивач просив суд задовольнити поданий ним позов. 
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.07.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №10001193474 від 12.11.2019 у розмірі 36395,40 грн., 2422,40 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.
Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач уклав кредитний договір, отримав кредитні кошти на картковий рахунок, однак доказів повернення боргу позивачу в суд не надав, як і не надав доказів щодо відсутності у нього обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
На обґрунтування скарги відповідач зазначив, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору, фактичного перерахування відповідачу кредитних коштів, не надано розрахунку заборгованості, доказів переходу до позивача права грошової вимоги.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» вказало, що з ОСОБА_1 було в належній формі укладено як кредитний договір так і додаткові договори до нього, якими було пролонговано строки повернення кредиту. Відповідачем на належний йому банківський рахунок отримано кредитні кошти. Згідно з умовами договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було відступлено право вимоги за кредитним договором №10001193474 від 12.11.2019 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», на підтвердження чого докази наявні в матеріалах справи. 
Також позивач просив, за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, стягнути з відповідача на свою користь 5000 грн. витрат, понесених у зв`язку із наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.
Розгляд справи апеляційним судом проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 12.11.2019 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір №10001193474, за умовами якого кредитор зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 8000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності в межах встановленого кредитного ліміту, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначені у п. 3.1.1 цього Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах, встановлених цим Договором. Кредит надається позичальнику строком до 12.12.2019.
ОСОБА_1 ініційовано укладення договору шляхом заповнення заяви позичальника №100001193474 від 12.11.2019 та прийняття (акцептом) оферти ТОВ «ФК «Інвест Фінас», в яких відповідач погодився з умовами кредитування та вказав свої персональні дані, в тому числі номер банківської картки та номер мобільного телефону.
Розділом 2 Договору визначено, що кредит надається позичальнику виключно за допомогою веб-сайту кредитора (https://cashberry.com.ua/), за умови ідентифікації позичальника та акцептування позичальником оферти (пропозиції) про укладення цього Договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір є укладеним з моменту одержання товариством акцептування позичальником відповідної оферти товариства в особистому кабінеті на веб-сайті товариства https://cashberry.com.ua/. Кредит вважається наданим кредитором позичальнику з моменту перерахування грошових коштів на банківський рахунок (платіжну карту), вказану позичальником для укладення цього Договору у особистому кабінеті на веб-сайті товариства. Повернення позичальником суми кредиту, процентів за користування кредитом підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитора та/або за допомогою платіжних систем у строк, встановлений пунктом 1.2 цього Договору.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: процентів на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту визначеного в п. 1.2. цього Договору. Річна процентна ставка становить 401,5% (п. 3.1 Договору).
Розділом 9 Договору визначено, що його укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію». Цей Договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до Договору, укладеного у письмовій формі. Невід`ємною частиною цього Договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту затверджені кредитором. Уклавши цей Договір позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитора: https://cashberry.com.ua/.
Підписанням Договору позичальник підтвердив, що для відступлення права вимоги за цим Договором кредитору не потрібно погодження позичальника (а.с. 20-23).
12.11.2019 первісним кредитором було ініційовано перерахунок кредитних коштів в сумі 8000 грн. на картку позичальника НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ), які були зараховані на його картку 14.11.2019 (а.с. 66).
Додатковими угодами від 12.11.2019 (всього 31 додаткова угода), сторонами було внесено зміни до Договору, зокрема, щодо строків повернення кредиту, востаннє – до 06.10.2021 (а.с. 34-64).
05.09.2022 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» і ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено
договір факторингу №556/ФК-22, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» за плату передало ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.
Пунктом 4.1. договору факторингу передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги у формі, наведеній в додатку №1 до цього договору.
Згідно з витягом з реєстру боржників, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №10001193474 від 12.11.2019 у сумі 36395,40 грн., з яких 7695,29 грн. – сума (тіло) кредиту, 28700,11 грн. – проценти за користування кредитними коштами.
Як вбачається зі змісту розрахунку позивача, наведеного у позовній заяві, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №10001193474 від 12.11.2019 складає 36395,40 грн., з яких 7695,29 грн. - сума (тіло) кредиту, 28700,11 грн. – проценти за користування кредитними коштами.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, провадження №61-7203 св 20, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, провадження №61-8449св19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, провадження №61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України №675-VIII «Про електрону комерцію», (далі – Закон №675-VIII).
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII).
Згідно з ч.ч. 6, 8 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Ст. 12 Закону №675-VIII визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Ст. 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
У постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зроблено висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012, від 15.04.2024 у справі №2221/2373/12.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір ОСОБА_1 підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів на підтвердження обставин виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин колегія суддів не приймає до уваги, оскільки справа містить виписку по банківському рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ «Сенс Банк» та інформацію ТОВ «Платежі онлайн», згідно з якими на картку ОСОБА_1 НОМЕР_1 , зазначену ним при укладенні кредитного договору, було перераховано всю суму кредиту, 8000 грн.
В той же час, відповідач не надав суду доказів на спростування обставин щодо укладення ним кредитного договору, а також того, що відповідна банківська картка йому не належить (постанова Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20).
Посилання ОСОБА_1 на відсутність у справі доказів на підтвердження обставин відступлення (переходу) права вимоги до позивача є неспроможним, оскільки позивачем на підтвердження відповідного права надано письмові докази, а саме, договір факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 та відповідний витяг з додатку №1 до реєстру прав вимог, які згідно з положеннями відповідного договору підтверджують перехід права вимоги до ТОВ «Діджи Фінанс».
Решта доводів зводяться до переоцінки доказів, належним чином оцінених судом першої інстанції, та на правильність вирішення спору не впливають.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими.
За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем в суді апеляційної інстанції одночасно з відзивом було долучено: договір про надання правничої допомоги №42649746 від 01.01.2025, додаткову угоду № 10001193474 від 02.04.2025, копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 19.09.2025, а також детальний опис робіт, згідно з якими адвокат надав клієнту послуги на загальну суму 5000 грн.: (аналіз чинного законодавства та судової практики - 1000 грн., правовий аналіз обставин спірних правовідносин - 1000 грн., складання відзиву на апеляційну скаргу - 3000 грн.).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19.
Відповідачем було отримано документи на підтвердження витрат ТОВ «Діджи Фінанс» на правову допомогу. В той же час, він не скористався правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанцій.
Зважаючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з останнього на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                                                                        Р.С. Гринчук

                                                                       А.М. Костенко

                                                                               Т.В. Спірідонова