ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року 
м. Київ
справа № 620/3407/24
провадження № К/990/46708/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Уханенка С. А.
розглянув у порядку письмового провадження в суді касаційної інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мандрика Владислава Володимировича на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року, ухваленого у складі головуючого судді  Клопота С. Л., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року, прийнятої у складі колегії суддів: головуючого судді - Кучми А. Ю., суддів: Аліменка В. О., Бєлової Л. В.
І. Суть спору
1. У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
1.1. визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 13 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року, 17 серпня 2023 року по 19 серпня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 15 вересня 2023 року, 15 вересня 2023 року по 06 жовтня 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум;
1.2. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди з 13 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року, 17 серпня 2023 року по 19 серпня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 15 вересня 2023 року, 15 вересня 2023 року по 06 жовтня 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум. 
2. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Позивач стверджує, що у період з 13 серпня 2023 року по 06 жовтня 2023 року перебував на постійному стаціонарному лікуванні внаслідок поранення та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» набув право на отримання грошового забезпечення з розрахунку 100000,00 грн за увесь час лікування.
Однак, відповідачем не нараховано та не виплачено у належному розмірі додаткову грошову винагороду за період перебування на лікуванні. 
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168, у розмірі збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з урахуванням фактично виплачених сум неправомірною, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 вересня 2022 року № 248 рядовий військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду водія кулеметного взводу стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 .
4. Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12 серпня 2023 року № 231 рядовий військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , водій кулеметного взводу стрілецького батальйону вважається таким, що вибув з підпорядкування командира НОМЕР_2 територіальної оборони після забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану у шпиталь евакуйований до ЛСБ с. Гаврилівка для лікування з 12 серпня 2023 року.
5. Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07 жовтня 2023 року № 289 рядовий військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , водій кулеметного взводу стрілецького батальйону вважається таким, що вибув з підпорядкування командира НОМЕР_2 територіальної оборони після забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану у відпустку для лікування у зв`язку із хворобою з 07 жовтня 2023 року.
6. Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04 листопада 2023 року № 318 рядовий військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , водій кулеметного взводу стрілецького батальйону вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків для забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану на лінію бойового зіткнення на території Донецької області з 04 листопада 2023 року.
7. Медичними виписками, доданими позивачем до матеріалів справи, підтверджується, що у періоди з 13 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року, 17 серпня 2023 року по 19 серпня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 15 вересня 2023 року, 15 вересня 2023 року по 06 жовтня 2023 року проходив курс лікування після поранення.
8. Разом з цим обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджуються довідкою про обставини від 21 серпня 2023 року № 5047. 
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року, в позові відмовлено.
10. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, за період лікування та перед вибуттям у відпустку для лікування у зв`язку травмуванням 07 жовтня 2023 року та по прибуттю до розташування підрозділу з відпустки 04 листопада 2023 року, не надав оригіналів медичних документів для визначення часу (періоду) перебування на лікуванні, а надав командиру підрозділу засобами зв`язку, щоб не витрачати час на шлях, сфотографовану довідку військово-лікарської комісії від 06 жовтня 2023 року № 1275 (Військової частини НОМЕР_3 ) та на підставі цього було видано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07 жовтня 2023 року № 289 та надано відпустку для лікування. Оригіналів виписок за спірний період позивач не надавав.
Разом з цим суд першої інстанції врахував довідку військово-лікарської комісії від 06 жовтня 2023 року № 1275 (Військової частини НОМЕР_3 ), в якій зазначено: «За ступенем тяжкості (Наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370) поранення відноситься до легких», у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність законних підстав для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. на місяць у спірний період.
11. Зазначена позиція підтримана Шостим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
12. Представник позивача - адвокат Мандрик В. В. подав касаційну скаргу на вказані судові рішення з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини четвертої, підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 та пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.
13. Так, автор скарги покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування, а саме: абзацу 3 пункту 1-2 Постанови № 168 в частині визнання обов`язковим «висновку військово-лікарської комісії про те, що травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжких» для виплати додаткової винагороди саме за періоди стаціонарного лікування зазначеної травми; абзацу 2 пункту 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV - в частині неврахування того, що в особливий період медичні та інші документи направляються у електронному вигляді до військової частини закладом охорони здоров`я або територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, у разі неможливості направлення таких документів у електронному вигляді обов`язок по направленню документів у паперовому вигляді покладається на заклад охорони здоров`я або територіальний центр комплектування та соціальної підтримки; частини шостої статті 5 Закону України «Про звернення громадян» - в частині неврахування того, що письмове звернення може надсилатися поштою до відповідного органу через уповноважену громадянином особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства; у взаємозв`язку з пунктом 15 розділу I та пунктом 15 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 - в частині застосування правових наслідків у вигляді невключення до наказів про виплату додаткової винагороди за періоди, які передували місяцю, в якому здійснено порушення, з урахуванням обставин, установлених у цій справі.
Також підставою касаційного оскарження визначено пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України в частині порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, з огляду на неврахування належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог, а саме: відповідно до форми 100 позивач отримав первинну медичну допомогу 12 серпня 2023 року; відповідно до виписки № 3944 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 13 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року; відповідно до виписки № 25944 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 17 серпня 2023 року по 19 серпня 2023 року; відповідно до виписки № 3783/1 перебував на стаціонарному лікуванні з 19 серпня 2023 року по 15 вересня 2023 року; відповідно до епікризу № 1760 перебував на стаціонарному лікуванні з 15 вересня 2023 року по 06 жовтня 2023 року.
Автор касаційної скарги вказує також на неврахування судами попередніх інстанцій довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_1 від 21 серпня 2023 року № 5047, в якій уповноваженою особою відповідача зазначено, що 12 серпня 2023 року одержав поранення: Вибухова травма: вогнепальні осколкові поранення лівої гомілки та колінного суглоба, лівого передпліччя; акубаротравма з пошкодженням барабанної перетинки ліворуч. За обставин: 12 серпня 2023 року під час виконання бойового завдання внаслідок ворожого танкового обстрілу позицій взводного опорного пункту " ІНФОРМАЦІЯ_1 " поблизу населеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області отримав поранення рядовий військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , водій кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Під час події перебував у засобах індивідуального захисту. Під час отримання травми в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння не перебував. Травма пов`язана із захистом Батьківщини.
14. Верховний Суд ухвалою від 24 грудня 2024 року відкрив касаційне провадження за скаргою представника позивача - адвоката Мандрика Владислава Володимировича на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
15. Водночас представник Військової частини НОМЕР_1 у своєму відзиві вказує на безпідставність касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
16. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
17. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18. Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
19. Згідно з абзацами першим, другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
20. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
21. На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 168, пунктом 1 якої, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
22. Також пункт 1 Постанови № 168 передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
23. Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
24. 01 квітня 2022 року до Постанови № 168 внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України № 400, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
25. Наказом Міністра оборони України від 01 квітня 2022 року № 98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2022 року за № 382/37718 (застосовується з 24 лютого 2022 року), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І п. 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
26. З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07 березня 2022 року № 248/1217, від 25 березня 2022 року № 248/1298, від 18 квітня 2022 року № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01 червня 2022 року).
27. В подальшому, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав Окреме доручення від 23 червня 2022 року № 912/з/29, яким, серед іншого, у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, також включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24 лютого 2022 року).
28. Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення № 402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку № 5).
У Довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).
29. Пунктом 16 розділу І Порядку №260 встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.
VI. Позиція Верховного Суду
30. Спірні правовідносини, які склались у цій справі, виникли у зв`язку з невиплатою збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням травми під час здійснення ним заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. 
31. Аналіз наведених правових норм свідчить, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка встановлена Постановою № 168, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовців, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні.
32. При цьому, правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, зі здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.
33. В умовах збройної агресії рф проти України важливим залишається питання належного соціального захисту військовослужбовців, які беруть участь у захисті державного суверенітету України. У військово-соціальній сфері матеріальне забезпечення є аналогом системи гарантій у системі соціального захисту населення і включає професійні винагороди та премії тим військовослужбовцям, які виконують обов`язок із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. 
34. Безумовно, система матеріального забезпечення військовослужбовців виконує стимулювальну функцію, що, крім патріотизму, є потужною мотивацією і адекватною відповіддю держави, яка піклується про військовослужбовців під час дії воєнного стану.
35. Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
36. Таким чином, Україна зобов`язана вживати всіх можливих заходів для мотивації військовослужбовців та забезпечення соціальної підтримки членів їхніх сімей.
37. Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їхньої службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
38. У справі, що розглядається, ключовим питанням є наявність/відсутність у позивача права на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн відповідно до Постанови № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим 12 серпня 2023 року, а також за час перебування у відпустці для лікування після поранення.
39. Так, згідно з пунктом 1-2 Постанови № 168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
- загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
41. З аналізу наведеної правової норми висновується, що додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
42. При цьому у період, який охоплює час перебування військовослужбовця у відпустці для лікування, приписи Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30 травня 2025 року у справі № 380/27432/23.
43. Як висновується з матеріалів справи, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12 серпня 2023 року № 231 рядовий військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , водій кулеметного взводу стрілецького батальйону вважається таким, що вибув з підпорядкування командира НОМЕР_2 територіальної оборони після забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану у шпиталь евакуйований до ЛСБ с. Гаврилівка для лікування з 12 серпня 2023 року.
44. Разом з цим обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджуються довідкою про обставини від 21 серпня 2023 року № 5047, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , в якій зазначено, що 12 серпня 2023 року одержав поранення: Вибухова травма: вогнепальні осколкові поранення лівої гомілки та колінного суглоба, лівого передпліччя; акубаротравма з пошкодженням барабанної перетинки ліворуч. За обставин: 12 серпня 2023 року під час виконання бойового завдання внаслідок ворожого танкового обстрілу позицій взводного опорного пункту " ІНФОРМАЦІЯ_1 " поблизу населеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області отримав поранення рядовий військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 , водій кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Під час події перебував у засобах індивідуального захисту. Під час отримання травми в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння не перебував. Травма пов`язана із захистом Батьківщини.
45. Отже, підтвердженим є факт поранення, отриманого у зв`язку із захистом Батьківщини.
46. Відмовляючи у позові, суди попередніх інстанцій врахували, що позивач не надав відповідачу оригінали медичних документів для визначення часу (періоду) перебування на лікуванні.
47. Своєю чергою у доводах касаційної скарги автор вказує на обізнаність відповідача про поранення ОСОБА_1 , оскільки разом із заявою адвоката від 01 листопада 2023 року відповідачу надавались відповідні медичні документи. При цьому, як і в медичних документах, так і в самій довідці про обставини поранення (травми, контузії каліцтва), зазначено про причинний зв`язок лікування із отриманою позивачем 12 серпня 2023 року травмою.
48. Варто зазначити, що у матеріалах справи містяться докази перебування позивача на стаціонарному лікуванні, які він надав на обґрунтування позовних вимог, а саме: відповідно до форми 100 позивач отримав первинну медичну допомогу 12 серпня 2023 року; відповідно до виписки № 3944 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 13 серпня 2023 року по 17 серпня 2023 року; відповідно до виписки № 25944 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 17 серпня 2023 року по 19 серпня 2023 року; відповідно до виписки № 3783/1 перебував на стаціонарному лікуванні з 19 серпня 2023 року по 15 вересня 2023 року; відповідно до епікризу № 1760 перебував на стаціонарному лікуванні з 15 вересня 2023 року по 06 жовтня 2023 року.
49. Натомість суди попередніх інстанцій не взяли до уваги подані позивачем докази, вказавши, що оригінали таких медичних документів позивачем не надано.
50. Варто зауважити, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23 серпня 2023 року № 901, яким затверджено Порядок здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук, в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, військовими частинами і територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 2 Постанови № 901 для обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між військовими частинами, закладами охорони здоров`я і територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки використовуються системи електронного документообігу Міноборони, Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Згідно з пунктом 5 Постанови № 901 медичні та інші документи військовослужбовця через систему електронного документообігу надсилаються:
військовою частиною, в якій військовослужбовець проходить військову службу, до закладу охорони здоров`я, де він перебуває на лікуванні, - довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва);
військовою частиною, в якій військовослужбовець проходить військову службу, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зазначеного у рапорті військовослужбовця, - довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), витяг з наказу по особовому складу командира (керівника) військової частини, витяг з наказу по стройовій частині командира (керівника) військової частини, відпускний квиток;
штатною військово-лікарською комісією до закладу охорони здоров`я, де військовослужбовець перебуває (перебував) на лікуванні, - постанова військово-лікарської комісії, оформленої у вигляді свідоцтва про хворобу чи довідки військово-лікарської комісії;
закладом охорони здоров`я до військової частини, де військовослужбовець проходить військову службу, та до найближчого військово-медичного закладу охорони здоров`я протягом одного дня з моменту, коли військовослужбовець поступив на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я або вибув з нього, - іменний список військовослужбовців, які поступили на стаціонарне лікування (обстеження) до закладу охорони здоров`я та вибули з нього, інші документи у разі потреби;
закладом охорони здоров`я до військової частини, де військовослужбовець проходить військову службу, і територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які зазначені в рапорті військовослужбовця, не пізніше дня завершення його лікування та виписки із закладу охорони здоров`я - постанова військово-лікарської комісії, оформлена у вигляді свідоцтва про хворобу чи довідки військово-лікарської комісії, виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, рапорт військовослужбовця про надання йому відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), про звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення військово-лікарської комісії або про звільнення з військової служби за станом здоров`я з метою взяття на військовий облік (виключення з військового обліку), інші документи у разі потреби.
51. Наведене свідчить, що між медичними закладами та військовими частинами, в яких проходять службу військовослужбовці існує електронний документообіг медичних документів, що, насамперед, спростовує факт необізнаності відповідача про перебування позивача на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
52. При цьому у пункті 1 Постанови № 168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, зокрема, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
53. Водночас варто зазначити, що серед іншого, в матеріалах справи також міститься довідка військово-лікарської комісії від 06 жовтня 2023 року № 1275, згідно з якою поранення, отримане позивачем 12 серпня 2023 року під час захисту Батьківщини у відповідності до наказу Міністерства охорони здоров`я від 4 липня 2007 року № 370 кваліфіковане як «легке», що потребує подальшої відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
54. При цьому довідкою військово-лікарської комісії від 06 жовтня 2023 року № 1275 підтверджується факт отримання позивачем поранення (12 серпня 2023 року), яке пов`язане із захистом Батьківщини.
55. Верховний Суд зауважує, що згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
56. З огляду на зазначені норми Положення висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 16 травня 2024 року у справі № 520/16191/23.
57. Отже, відхиливши докази, подані позивачем разом із позовною заявою у підтвердження перебування на лікарняному з огляду на те, що позивач не надавав відповідачу оригіналів медичних документів для визначення часу (періоду) перебування на лікуванні, суди попередніх інстанцій дійшли передчасних висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог, не надавши належної правової оцінки доказам та обставинам, що можуть вплинути на правильність вирішення цієї справи.
58. Враховуючи приписи статті 242 КАС України, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.
59. Це означає, що судове рішення має міститись пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.
60. Викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судами принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
61. Своєю чергою, суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів.
62. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
63. Судам під час нового розгляду необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку заявленим позовним вимогам крізь призму частини другої статті 2 КАС України та з урахуванням установленого статтею 6 цього Кодексу принципу верховенства права.
ІV. Судові витрати
64. Оскільки справа повертається на новий судовий розгляд, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в :

1.          Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мандрика Владислава Володимировича задовольнити.
2.          Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року скасувати, а справу № 620/3407/24 направити на новий судовий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                          М. І. Смокович 
Судді                                                                                                     В. Е. Мацедонська
                                                                                                                         С. А. Уханенко