ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року 
м. Київ

справа № 500/1041/24
адміністративне провадження № К/990/34304/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача -           Яковенка М.М.,
суддів -                     Желтобрюх І. Л., Шишова О.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 500/1041/24
за адміністративним позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «Полілогіст» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,
за касаційною скаргою   Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя: О. П. Мандзій) від 10   квітня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду (колегія у складів: судді-доповідача А. Р. Курилець, О. І. Мікула, М. А. Пліш) від 07 серпня 2024 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1.   До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю «Полілогіст» (далі - позивач, ТОВ «Полілогіст») до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Тернопільській області), в якій просило скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 25   січня 2024 року 
№ 00009050701, форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 150   838,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 37 709,50 грн.;
№ 00009060701, форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства, у розмірі 1 603 274,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 400 818,50 грн.;
№ 00009070701, форма "В4", яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 306   921,00 грн.;
№ 00009080701, форма "ПН", яким застосовано штраф у розмірі 10 200,00 грн. 
2.   В обґрунтування позову позивач зазначив, що основним аргументом відповідача є те, що господарські операції щодо поставки контрагентам нафтопродуктів не відбувались, оскільки не підтверджено транспортування товару. Однак в акті перевірки наведено лише інформацію щодо помилково складених товарно-транспортних накладних (далі ТТН), про їх помилковість повідомлено посадових осіб ДПС при проведенні перевірки, а документи, що засвідчують транспортування товару та які надавались до перевірки взагалі проігноровані відповідачем. При проведені перевірки позивачем наголошувалось на тому факті, що по усіх господарських операціях перевезення здійснювалось за рахунок контрагентів (покупців). Жодного відношення до замовлення, організації, здійснення та оплати перевезення ТОВ «Полілогіст» не мало. Крім того, документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування ПДВ не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, натомість факт передання товару позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується видатковими накладними.
Позиція контролюючого органу щодо оформлення первинних бухгалтерських документів та відображення в податковому і бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з метою заниження об`єкту оподаткування та несплати податків, в зв`язку з чим вказані дії призвели до втрати дохідної частини Державного бюджету України є помилковою. Весь дохід від проведення господарських операцій в сумі 8 907 080,00 грн. відображено ТОВ «Полілогіст» як в податковій декларації, так і у фінансовій звітності. Окрім цього, платником податку відображено у податкових деклараціях з ПДВ за відповідні періоди усі суми податкових зобов`язань з ПДВ, що виникли за наслідками вказаних операцій з поставки нафтопродуктів. Водночас при проведенні перевірки не встановлено жодних фактів отримання позивачем інших операційних доходів, а тому висновок контролюючого органу про заниження ТОВ «Полілогіст» інших операційних доходів також є безпідставним.
За таких обставин, позивач вважає спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.
3.   Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року, позов задоволено.
4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 06 вересня 2024 року відповідач через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07   серпня 2024 року, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 вересня 2024 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
6. Після усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
7. Через систему «Електронний суд» 14 квітня 2025 року до Верховного Суду від ГУ ДПС у Тернопільській області надійшли додаткові пояснення.
8.   Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.          
9. 29 жовтня 2025 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 1378 призначено повторний автоматизований розподіл справи, з підстави обрання до Великої Палати Верховного Суду судді Дашутіна І. В., що унеможливлює його участь у розгляді справи.
10. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 жовтня 2025 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Желтобрюх І. Л., Шишов О. О.
11. Станом на час розгляду справи відзиву до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає подальшого її розгляду по суті.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12.   Суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ «Полілогіст» зареєстроване як суб`єкт господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань та з як платник ПДВ.
13. Головним управлінням ДПС у Тернопільській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Полілогіст», результати якої викладені в акті від 15 грудня 2023 року №   11063/19-00/07-01/43887545 (а.с.16-57).
13.1 В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Полілогіст» в перевіряємому періоді відображало в бухгалтерському обліку операції з поставки ПММ окремим суб`єктам господарювання, без їх фактичного проведення всього на загальну суму 8 907 079,95 грн., в тому числі ПДВ 582 706,16 грн., а саме: ТОВ «МК Агросервіс», ТОВ «МК Агротранс», ТОВ «Купер СД», СПП «ЛАД», ТОВ «ТРІМ», СП «Дизель Трейд». Будь-яких документів щодо іншого використання ПММ до перевірки надано не було. Також згідно даних бухгалтерського обліку зазначенні ПММ на залишках товариства не рахуються відповідно ТОВ «Полілогіст» не використовувало такі в господарській діяльності.
ТОВ «Полілогіст» укладено договір на придбання ПММ з ТОВ «Стандарт-Ойл» № 11-04-2022 від 11   квітня 2022 року. Відповідно до умов договору та представлених до перевірки ТТН, товар постачається за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321, та Львівська обл., м. Городок, вул. Львівська, 659А. Згідно даних бухгалтерського обліку відображено списання собівартості реалізованих товарів, що свідчить про те, що товари, придбані у ТОВ «Стандарт-Ойл» реалізовано. ТОВ «Полілогіст» здійснено документування постачання попередньо придбаних ПММ у ТОВ «Стандарт-Ойл» наступним суб`єктам господарювання на підставі укладених договорів.
Між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «МК Агросервіс» укладено договір поставки № 29-08/2022 від 29   серпня 2022 року. В бухгалтерському обліку ТОВ «Полілогіст» відображено взаєморозрахунки з ТОВ «МК Агросервіс» за період з 27 жовтня 2020 року по 30 вересня 2023 року на загальну суму 1 167 854,18 грн. (в тому числі ПДВ 76 401,68 грн.), в тому числі за серпень 2022 року. ТОВ   «Полілогіст» облік реалізованих ПММ відображено такими бухгалтерськими проведеннями:
Реалізовано придбані товари: Д-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями"/К-т 702 "Дохід від реалізації товарів" 1 167 854,18 грн.
Нараховано податкові зобов`язання з ПДВ: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 643 "Податкові зобов`язання" 76 401,68 грн.
Визначено фінансовий результат: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 791 "Фінансовий результат операційної діяльності" 1 091 452,50 грн.
Оплачено реалізований товар: Д-т 311 "Поточні рахунки в національній валюті"/К-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" 1 167 854,18 грн.
Перевіркою встановлено, що ТОВ «МК Агросервіс» 29 серпня 2022 року перераховано кошти на рахунок ТОВ «Полілогіст» в загальній сумі 1 167 854,18 грн. Станом на 30 вересня 2023 року заборгованість по розрахунках з ТОВ «МК Агросервіс» відсутня, що підтверджено даними обліку по рахунках 36 "Розрахунки з покупцями", 37 "Розрахунки з іншими дебіторами", 68 "Розрахунки за іншими операціями". ТОВ «Полілогіст» взаєморозрахунки з ТОВ «МК Агросервіс» оформлено видатковими та податковими накладними, а саме: видаткова накладна № 101 від 29.08.2022тп податкова накладна від 29 серпня 2022 року № 13 на загальну суму 1 167 854,18 грн. (в тому числі ПДВ 76401,68 грн.).
До перевірки представлено ТТН № 290822/01 від 29 серпня 2022 року, відповідно до якої замовником (платником) перевезення ПММ від пункту навантаження до пункту розвантаження було ТОВ «Полілогіст», автопідприємство перевізник ТОВ ПКФ «Аріс».
Однак, договір на перевезення між ТОВ ПКФ «Аріс» та ТОВ «Полілогіст», дія якого мала відбуватися протягом серпня 2022 року, не укладався, що також підтверджується даними обліку, відсутністю взаєморозрахунків, щодо транспортних перевезень та даними ЄРПН за серпень 2022року. Будь-які документи, які б підтверджували факт наданих послуг по здійсненню транспортних перевезень ТОВ ПКФ «Аріс» для ТОВ «Полілогіст» протягом серпня 2022 року відсутні, а також відповідно до інформаційних баз даних ДПС (ЄРПН) відсутні взаємовідносини між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ ПКФ «Аріс» щодо транспортних перевезень протягом серпня 2022 року. Отже, ТТН представлена до перевірки носить виключно формальний характер, не підтверджений жодними взаємовідносинами та взаєморозрахункам щодо реального факту перевезення.
Виходячи з вищенаведеного, перевіркою встановлено відсутність поставок ТОВ «Полілогіст» ПММ для ТОВ «МК Агросервіс» на суму 1 167 854,18 грн., та безпідставність відображення в обліку цих операцій.
ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «МК Агротранс» укладено договір поставки № 19-08/2022 від 19 серпня 2022 року. В бухгалтерському обліку ТОВ «Полілогіст» відображено взаєморозрахунки з ТОВ «МК Агротранс» за період з 27 жовтня 2020 року по 30 вересня 2023 року на загальну суму 1 277 553,25 грн. (в тому числі ПДВ 83578,25 грн.), в тому числі за серпень 2022 року. ТОВ «Полілогіст» облік реалізованих ПММ відображено такими бухгалтерськими проведеннями:
Реалізовано придбані товари :Д-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями"/К-т 702 "Дохід від реалізації товарів" 1 277 553,25 грн.
Нараховано податкові зобов`язання з ПДВ: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 643 "Податкові зобов`язання" 83 578,25 грн.
Визначено фінансовий результат: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 791 "Фінансовий результат операційної діяльності" 1 193 975,00 грн.
Оплачено реалізований товар: Д-т 311 "Поточні рахунки в національній валюті"/К-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" 1 277 553,25 грн.
Перевіркою встановлено, що ТОВ «МК Агротранс» 18 серпня 2022 року перераховано кошти на рахунок ТОВ «Полілогіст» в загальній сумі 1 277 553,25 грн. Станом на 30 вересня 2023 року заборгованість по розрахунках з ТОВ «МК Агротранс» відсутня, що підтверджується даними обліку по рахунках 36 "Розрахунки з покупцями", 37 "Розрахунки з іншими дебіторами", 68 "Розрахунки за іншими операціями". ТОВ «Полілогіст» взаєморозрахунки з ТОВ «МК Агротранс» оформлено видатковими та податковими накладними, а саме: видаткова накладна від 19 серпня 2022 року № 96 та податкова накладна від 18 серпня 2022 року № 6 на загальну суму 1 277 553,25 грн. (в тому числі ПДВ 83578,25 грн.).
До перевірки представлено ТТН № 190822/01 від 19 серпня 2022 року, відповідно до якої замовником (платником) перевезення паливно-мастильних матеріалів від пункту навантаження до пункту розвантаження було ТОВ «Полілогіст», автопідприємство перевізник ТОВ ПКФ «Аріс».
Однак, договір на перевезення між ТОВ ПКФ «Аріс» та ТОВ «Полілогіст», дія якого мала відбуватися протягом серпня 2022 року, не укладався, що також підтверджується даними обліку, відсутністю взаєморозрахунків, щодо транспортних перевезень та даними ЄРПН за серпень 2022 року. Будь-які документи, які б підтверджували факт наданих послуг по здійсненню транспортних перевезень ТОВ ПКФ «Аріс» для ТОВ «Полілогіст» протягом серпня 2022 року відсутні, а також відповідно до інформаційних баз даних ДПС (ЄРПН) відсутні взаємовідносини між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ ПКФ «Аріс» щодо транспортних перевезень протягом серпня 2022 року. Отже, ТТН представлена до перевірки носить виключно формальний характер, не підтверджений жодними взаємовідносинами та взаєморозрахункам щодо реального факту перевезення.
Виходячи з вищенаведеного, перевіркою встановлено відсутність поставок ТОВ «Полілогіст» ПММ для та ТОВ «МК Агротранс» на суму 1 277 553,25 грн., та безпідставність відображення в обліку цих операцій.
Між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «Купер СД» (змінено назву ТОВ "Самакарт") укладено договір поставки № 31/05/22-1 від 31 травня 2022 року. В бухгалтерському обліку ТОВ «Полілогіст» відображено взаєморозрахунки з ТОВ «Купер СД» за період з 27 жовтня 2020 року по 30 вересня 2023 року на загальну суму 1 030 700,00 грн. (в тому числі ПДВ 67 428,97 грн.), в тому числі за травень 2022 року. ТОВ «Полілогіст» облік реалізованих ПММ відображено такими бухгалтерськими проведеннями:
Реалізовано придбані товари :Д-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями"/К-т 702 "Дохід від реалізації товарів" 1 030 700,00 грн.
Нараховано податкові зобов`язання з ПДВ: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 643 "Податкові зобов`язання" 67 428,97 грн.
Визначено фінансовий результат: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 791 "Фінансовий результат операційної діяльності" 963 271,03 грн.
Оплачено реалізований товар: Д-т 311 "Поточні рахунки в національній валюті"/К-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" 1 030 700,00 грн.
Перевіркою встановлено, що ТОВ «Купер СД» перераховано кошти на рахунок ТОВ «Полілогіст» 02 червня 2022 року в загальній сумі 1 030 700,00 грн. Станом на 30 вересня 2023 року заборгованість по розрахунках з ТОВ «Купер СД» відсутня, що підтверджується даними обліку по рахунках 36 "Розрахунки з покупцями", 37 "Розрахунки з іншими дебіторами", 68 "Розрахунки за іншими операціями". ТОВ «Полілогіст» взаєморозрахунки з ТОВ «Купер СД» оформлено видатковими та податковими накладними, а саме: видаткова накладна № 43 від 31 травня 2022 року та податкова накладна від 31 травня 2022 року № 42 на загальну суму 1 030 700,00 грн. (в тому числі ПДВ 67 428,97 грн.).
До перевірки представлено ТТН № 310522/01 від 31 травня 2022 року, відповідно до якої замовником (платником) перевезення ПММ від пункту навантаження до пункту розвантаження було ТОВ «Полілогіст», автопідприємство перевізник ТОВ «Кватро Карго».
Відповідно інформаційних баз даних (Національної автоматизованої інформаційної системи) автомобіль МАН 18.440, номерний НОМЕР_1 є власністю фізичної особи ОСОБА_1 , який передано у користування ТОВ «Партнер Транс».
Однак, договір на транспортні перевезення між ТОВ «Партнер Транс», ТОВ «Кватро Карго» та ТОВ «Полілогіст», дія якого мала відбуватися протягом травня 2022 року, не укладався, що підтверджується даними обліку, відсутністю взаєморозрахунків щодо транспортних перевезень та даними ЄРПН. Будь-які документи, які б підтверджували факт здійснення транспортних перевезень, автомобілем МАН 18.440, номерний НОМЕР_1 , протягом травня 2022 року між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «Партнер Транс» відсутні, а також відповідно до інформаційних баз даних ДПС відсутні взаємовідносини, між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «Партнер Транс» та щодо транспортних перевезень протягом травня 2022 року. Отже, ТТН представлена до перевірки носить виключно формальний характер, не підтверджений жодними взаємовідносинами та взаєморозрахунками щодо реального факту перевезення .
Виходячи з вищенаведеного, перевіркою встановлено відсутність поставок ТОВ «Полілогіст» ПММ для та ТОВ «Купер СД» на суму 1 030 700,00 грн., та безпідставність відображення в обліку цих операцій.
ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «ТРІМ» укладено договір поставки № 26-06/22 від 26 червня 2022 року. В бухгалтерському обліку ТОВ «Полілогіст» відображено взаєморозрахунки з ТОВ «ТРІМ» за період з 27 жовтня 2020 року по 30 вересня 2023 року на загальну суму 1 026 142,73 грн. (в тому числі ПДВ 67 130,83 грн.), в тому числі за червень 2022 року. ТОВ «Полілогіст» облік реалізованих ПММ відображено такими бухгалтерськими проведеннями:
Реалізовано придбані товари :Д-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями"/К-т 702 "Дохід від реалізації товарів" 1 026 142,73 грн.
Нараховано податкові зобов`язання з ПДВ: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 643 "Податкові зобов`язання" 67 130,83 грн.
Визначено фінансовий результат: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 791 "Фінансовий результат операційної діяльності" 959 011,90 грн.
Оплачено реалізований товар: Д-т 311 "Поточні рахунки в національній валюті"/К-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" 1 026 142,73 грн.
Перевіркою встановлено, що ТОВ «ТРІМ» перераховано кошти на рахунок Т ТОВ «Полілогіст» в загальній сумі 1 026 143,73 грн. , а саме: 19.07.2022 280000,00 грн, 20.07.2022 200000,00 грн., 16.08.2022 50000,00 грн., 13.02.2023 30000,00 грн.,24.04.2023 50000,00 грн., 01.05.2023 50000,00 грн., 08.05.2023 50000,00 грн., 15.05.2023 50000,00 грн., 22.05.2023 50000,00 грн., 29.05.2023 50000,00 грн., 05.06.2023 50000,00 грн., 12.06.2023 50000,00 грн., 19.06.2023 66143,73 грн. Станом на 30.09.2023 заборгованість по розрахунках з ТОВ "ТРІМ" відсутня, що підтверджується даними обліку по рахунках 36 "Розрахунки з покупцями", 37 "Розрахунки з іншими дебіторами", 68 "Розрахунки за іншими операціями". ТОВ «Полілогіст» взаєморозрахунки з ТОВ «ТРІМ» оформлено видатковими та податковими накладними , а саме: видаткова накладна № 59 від 26 червня 2022 року та податкова накладна від 26 червня 2022 року № 21 на загальну суму 1 026 142,70 грн. (в тому числі ПДВ 67130,83 грн.).
До перевірки представлено ТТН № 260622/01 від 26 червня 2022 року, відповідно до якої замовником (платником) перевезення ПММ від пункту навантаження до пункту розвантаження було ТОВ «Полілогіст», автопідприємство перевізник не зазначено.
Відповідно інформаційних баз даних (Національної автоматизованої інформаційної системи), автомобіль МАН 18.440, номерний НОМЕР_2 та спеціалізований напівпричіп-цистерна, номерний знак НОМЕР_3 є власністю ОСОБА_1 , який передано у користування ТОВ «Партнер Транс» на умовах договору оренди.
Однак, договір на перевезення між ТОВ «Партнер Транс» та ТОВ «Полілогіст», дія якого мала відбуватися протягом червня 2022 року не укладався, що підтверджується даними обліку, відсутністю взаєморозрахунків, щодо транспортних перевезень та даними ЄРПН. Будь-які документи, які б підтверджували факт послуг по здійсненню транспортних перевезень протягом червня 2022року між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «Партнер Транс» відсутні, а також відповідно до інформаційних баз даних ДПС (ЄРПН) відсутні взаємовідносини, між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «Партнер Транс» щодо транспортних перевезень протягом червня 2022 року. Отже, ТТН представлена до перевірки носить виключно формальний характер, не підтверджений жодними взаємовідносинами та взаєморозрахунками щодо реального факту перевезення .
Виходячи з вищенаведеного, перевіркою встановлено відсутність поставок ТОВ «Полілогіст» ПММ для та ТОВ «ТРІМ» на суму 1 026 142,73 грн., та безпідставність відображення в обліку цих операцій.
Між ТОВ «Полілогіст» та СПП «ЛАД» укладено договір поставки № 03-06/2022 від 03 червня 2022 року. В бухгалтерському обліку ТОВ «Полілогіст» відображено взаєморозрахунки з СПП «ЛАД» за період з 27 жовтня 2020 року по 30 вересня 2023 року на загальну суму 1 848 792,00 грн. (в тому числі ПДВ 120 949,01 грн.), в тому числі за червень 2022 року. ТОВ «Полілогіст» облік реалізованих ПММ відображено такими бухгалтерськими проведеннями:
Реалізовано придбані товари :Д-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями"/К-т 702 "Дохід від реалізації товарів" 1 848 792,00 грн.
Нараховано податкові зобов`язання з ПДВ: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 643 "Податкові зобов`язання" 120 949,01 грн.
Визначено фінансовий результат: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 791 "Фінансовий результат операційної діяльності" 1 727 843,00 грн.
Оплачено реалізований товар: Д-т 311 "Поточні рахунки в національній валюті"/К-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" 1 848 792,00 грн.
Перевіркою встановлено, що СПП «ЛАД» перераховано кошти на рахунок ТОВ «Полілогіст» 03 червня 2022 року в загальній сумі 1 848 792,00 грн. Станом на 30 вересня 2023 року заборгованість по розрахунках з СПП «ЛАД» відсутня, що підтверджується даними обліку по рахунках 36 "Розрахунки з покупцями", 37 "Розрахунки з іншими дебіторами", 68 "Розрахунки за іншими операціями". ТОВ «Полілогіст» взаєморозрахунки з СПП «ЛАД» оформлено видатковими та податковими накладними, а саме: видаткові накладні № 47 від 06 червня 2022 року, № 48 від 07 червня 2022 року та податкова накладна від 03 червня 2022 року № 1 на загальну суму 1 848 792,00 грн. (в тому числі ПДВ 120 949,01 грн.).
До перевірки представлено ТТН № 070622/01 від 07 червня 2022 року та № 060622/01 від 06 червня 2022 року, відповідно до якої замовником (платником) перевезення ПММ від пункту навантаження до пункту розвантаження було ТОВ «Полілогіст», автопідприємство перевізник не зазначено.
Відповідно до інформаційних баз даних (Національної автоматизованої інформаційної системи), автомобіль ВОЛЬВО номерний НОМЕР_4 , та спеціалізований напівпричіп- цистерна, номерний знак НОМЕР_5 , є власністю ТОВ «МВ Стеллар».
Однак, договір на перевезення між ТОВ «МВ Стеллар» та ТОВ «Полілогіст», дія якого мала відбуватися протягом червня 2022 року не укладався, що підтверджується даними обліку, відсутністю взаєморозрахунків, щодо транспортних перевезень та даними ЄРПН за червень 2022 року.
Отже, будь-які документи, які б підтверджували факт послуг по здійсненню транспортних перевезень протягом червня 2022 року між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «МВ Стеллар» відсутні, а також відповідно до інформаційних баз даних ДПС (ЄРПН) відсутні взаємовідносини, між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «МВ Стеллар», щодо транспортних перевезень протягом червня 2022 року. Отже, ТТН представлені до перевірки носять виключно формальний характер, не підтверджений жодними взаємовідносинами та взаєморозрахунками щодо реального факту перевезення.
Виходячи з вищенаведеного, перевіркою встановлено відсутність поставок ТОВ «Полілогіст» ПММ для та СПП «ЛАД» на суму 1 848 792,00 грн. та безпідставність відображення в обліку цих операцій.
Взаємовідносини між ТОВ «Полілогіст» та СП «Дизель Трейд» договір до перевірки не представлено. В бухгалтерському обліку ТОВ «Полілогіст» відображено взаєморозрахунки з СП «Дизель Трейд» за серпень 2022 року на загальну суму 2 556 037,75 грн. (в тому числі ПДВ 167 217,42 грн.). ТОВ «Полілогіст» облік реалізованих ПММ відображено такими бухгалтерськими проведеннями:
Реалізовано придбані товари :Д-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями"/К-т 702 "Дохід від реалізації товарів" 2 556 037,75 грн.
Нараховано податкові зобов`язання з ПДВ: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 643 "Податкові зобов`язання" 167 217,42 грн.
Визначено фінансовий результат: Д-т 702 "Дохід від реалізації товарів"/К-т 791 "Фінансовий результат операційної діяльності" 2 388 820,33 грн.
Оплачено реалізований товар: Д-т 311 "Поточні рахунки в національній валюті"/К-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" 2 555 845,00 грн.
Перевіркою встановлено, що СП «Дизель Трейд» перераховано кошти на рахунок ТОВ «Полілогіст» в загальній сумі 2 555 845,00 грн., а саме: 19.08.2022 300000,00 грн., 31.08.2022 1273193,00 грн., 31.08.2022 982652,00 грн. Станом на 30 вересня 2023 року сальдо по розрахунках з СПП «ЛАД» згідно даних рахунку 361 Дт 192,72 грн., що підтверджується даними обліку по рахунках 36 "Розрахунки з покупцями", 37 "Розрахунки з іншими дебіторами", 68 "Розрахунки за іншими операціями". ТОВ «Полілогіст» взаєморозрахунки з СП «Дизель Трейд» оформлено видатковими та податковими накладними , а саме: видаткові накладні: №95 від 19.08.2022, №94 від 19.08.2022, №103 від 31.08.2022 та податкові накладні від 19.08.2022 №8 на суму 1242671,30 грн. (в тому числі ПДВ 81296,25 грн.), від 19.08.2022 № 7 на суму 30521,75 грн. (в тому числі ПДВ 1966,75 грн), від 31.08.2022 №17 на суму 1282844,7 грн. (в тому числі ПДВ 83924,42 грн.).
До перевірки представлено ТТН № 310822/01 від 31 серпня 2022 року, № 190822/02 від 19 серпня 2022 року, № 190822/03 від 19 серпня 2022 року, відповідно до яких замовником (платником) перевезення паливно-мастильних матеріалів від пункту навантаження до пункту розвантаження було ТОВ «Полілогіст», автопідприємство перевізник ТОВ ПКФ «Аріс».
Однак, договір на перевезення між ТОВ ПКФ «Аріс» та ТОВ «Полілогіст», дія якого мала відбуватися протягом серпня 2022 року, не укладався, що також підтверджується даними обліку, відсутністю взаєморозрахунків, щодо транспортних перевезень та даними ЄРПН за серпень 2022 року. Будь-які документи, які б підтверджували факт наданих послуг по здійсненню транспортних перевезень ТОВ ПКФ «Аріс» для ТОВ «Полілогіст» протягом серпня 2022 року відсутні, а також відповідно до інформаційних баз даних ДПС (ЄРПН) відсутні взаємовідносини між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ ПКФ «Аріс» щодо транспортних перевезень протягом серпня 2022 року. Отже, ТТН представлена до перевірки носить виключно формальний характер, не підтверджений жодними взаємовідносинами та взаєморозрахункам щодо реального факту перевезення.
Виходячи з вищенаведеного, перевіркою встановлено відсутність поставок ТОВ «Полілогіст» ПММ для СП «Дизель Трейд» на суму 2 556 037,75 грн., та безпідставність відображення в обліку цих операцій.
Відтак перевіркою встановлено, що ТОВ «Полілогіст» не поставляв ПММ вищезазначеним товариствам, але оскільки факт реалізації товару придбаного у ТОВ «Стандард-Ойл» в повному обсязі підтверджено даними бухгалтерського обліку, то наведене засвідчує реалізацію придбаних ПММ невстановленим особам, а не зазначеним контрагентам.
Кошти отримані ТОВ «Полілогіст» на розрахунковий рахунок від вище зазначених суб`єктів господарювання, не пов`язані з постачанням ПММ, при цьому дані обліку, свідчать про відсутність зобов`язань ТОВ «Полілогіст» перед контрагентами щодо їх погашення. Тому, отримані ТОВ «Полілогіст» кошти в розмірі 8 907 080,00 грн. відповідно до П(С)БО 15 "Доходи" безпідставно відображено по рахунку 36 "Розрахунки з покупцями", а є іншими доходами які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.
ТОВ «Полілогіст» було безпідставно складено податкові накладні по даті оформлення документів на реалізацію ПММ (ТОВ «ТРІМ», ТОВ «Купер СД», ТОВ «МК Агросервіс», СП «Дизель Трейд»), яка фактично не відбулась, в адресу вищезазначених суб`єктів господарювання та безпідставно складено, податкові накладні по даті надходження на рахунок коштів не пов`язаних з операціями з постачання ПММ від СПП «ЛАД», ТОВ «МК Агротранс», оскільки події, які є підставою для визначення податкових зобов`язань не відбулися.
ТОВ «Полілогіст» не було нараховано податкові зобов`язання за ПММ під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, та які були використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, всього в сумі ПДВ 457 759,20 грн., в тому числі: травень 2022 року 47 815,00 грн., червень 2022 року 103 022,75 грн., серпень 2022 року 306  921,43 грн., а також не здійснено реєстрацію податкових накладних в ЄРПН та/або виявлено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів таких податкових накладних.
14. За висновками акта, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:
П(С)БО 15 "Доходи", статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні", пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1, пункту 134.1 статті 134 ПК України, занижено податок на прибуток за 2022 рік всього на суму 1 603 274,40 грн.;
пункту 44.1 статті 44, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 ПК України, занижено ПДВ всього на загальну суму 150 837,75 грн., в тому числі: травень 2022 року 47 815,00 грн., червень 2022 року 103 022,75 грн.;
пункту 44.1 статті 44, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 ПК України, завищено від`ємне значення по ПДВ за вересень 2023 року всього на загальну суму 306 921,43 грн.;
пунктів 201.1, 201.10 статті 201, пункту 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України, не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 457 759,20 грн., в тому числі: травень 2022 року 47 815,00 грн., червень 2022 року 103 022,75 грн., серпень 2022 року 306 921,43 грн.
15. ТОВ «Полілогіст» подано заперечення від 10 січня 2024 року до акта перевірки. Аргументи та додатково надані документи, наведенні в запереченні, за позицією контролюючого органу, не спростовують висновки акта перевірки.
16. На підставі акта перевірки, 25 січня 2024 року ГУ ДПС у Тернопільській області винесено податкові повідомлення-рішення:
№ 00009050701, форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 150  838,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 37709,50 грн. (а.с.12);
№ 00009060701, форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства, у розмірі 1 603 274,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 400 818,50 грн. (а.с.13);
№ 00009070701, форма "В4", яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 306  921,00 грн. (а.с.14);
№ 00009080701, форма "ПН", яким застосовано штраф у розмірі 10 200,00 грн. (а.с.15).
17. Не погодившись із такими податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду із цим позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
18.   Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем під час розгляду питання про прийняття спірних податкових повідомлень-рішень безпідставно залишено поза увагою ТТН, надані позивачем разом із запереченнями на акт перевірки, які підтверджують транспортування ПММ за рахунок контрагентів (покупців), з урахуванням їх прийнятності в розумінні приписів пункту 44.6 статті 44 ПК України.
Водночас відповідачем не наведено будь-яких інших доводів щодо нереального характеру господарських операцій ТОВ «Полілогіст» з ТОВ «МК Агросервіс», ТОВ «МК Агротранс», ТОВ «Купер СД», СПП «ЛАД», ТОВ «ТРІМ», СП «Дизель Трейд», які зумовили прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, з урахуванням наданих позивачем після закінчення перевірки та до прийняття вказаних рішень контролюючим органом за результатами такої перевірки.
Суди попередніх інстанцій, надаючи оцінку доводам контролюючого органу про те, що під час реєстрації ТОВ «Полілогіст» податкових накладних в ЄРПН на СП «Дизель Трейд», ТОВ «МК Агросервіс» та ТОВ «МК Агротранс», позивач надавав повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, відповідно до якого надано ідентичні копії ТТН до тих, які представлені інспектору під час проведення перевірки і відповідно до яких, саме ТОВ «Полілогіст» є замовником транспортних перевезень, враховували, що податкова інформація не є безумовною підставою для висновків про нездійснення господарських операції за умови наявності інших документів, що підтверджують реальність постачання товарів чи надання послуг і не є безперечним доказом на підтвердження доводів податкової інспекції про нереальність/безтоварність господарських операцій. Податкова інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону і сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень. Процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.
Разом з тим, судами проаналізовано зміст укладених між ТОВ «Полілогіст» та ТОВ «МК Агросервіс», ТОВ «МК Агротранс», ТОВ «Купер СД», СПП «ЛАД», ТОВ «ТРІМ», СП «Дизель Трейд», договорів поставки нафтопродуктів, які свідчать, що сторонами не визначалася ТТН як обов`язковий первинний документ.
Суди зауважили, що у спірних правовідносинах ТТН не впливає на встановлення факту реальності господарської діяльності між позивачем та його контрагентами в межах спірних договір поставки нафтопродуктів з ТОВ «МК Агросервіс», ТОВ «МК Агротранс», ТОВ «Купер СД», ТОВ «ТРІМ», СПП «ЛАД», СП «Дизель Трейд».
Встановлені судами обставини справи свідчать про те, що позивач мав та надав відповідні, належно оформлені первинні документи, що контролюючим органом не заперечується, які в сукупності з іншими доказами, в тому числі ТТН, поданих разом із запереченням на акт перевірки, свідчать про факт вчинення господарських операцій з ТОВ «МК Агросервіс», ТОВ «МК Агротранс», ТОВ «Купер СД», СПП «ЛАД», ТОВ «ТРІМ», СП «Дизель Трейд».
Суди вважали помилковими твердження позивача, про те, що жодним чином не зафіксовано факту продажу раніше купленого палива іншим особам, оскільки за наслідками розгляду справи письмовими доказами (первинними бухгалтерськими документами) однозначно підтверджено факт продажу позивачем спірного пального, а отриманні кошти в сумі 890 7080 грн. безпідставно визначено податковим органом, як П(С)БО 15 "Дохід" - "інший операційний дохід підприємства" без конкретизації, якого саме іншого операційного доходу.
Фактично у даній справі відповідачем прийнято оскарженні податкові-повідомлення рішення у зв`язку з продажем позивачем куплених ПМП іншим контрагентам, які отримали і платили товар, однак податковим органом такі оплачені кошти за наслідками господарської операції з купівлі-продажу нафтопродуктів визначено, як інші операційні доходи невідомого походження, а відповідно такі рішення суди вважали надзвичайною мірою необґрунтованими та безпідставними.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
19.   Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
20.   З огляду на зміст касаційної скарги, підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункти: 
1 частини четвертої статті 328 КАС України - невірне застосування норм матеріального права, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а саме судами попередніх інстанцій не застосовано принцип превалювання сутності над формою встановлений статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;
4 частини четвертої статті 328 КАС України - встановлення судами обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частина друга стаття 353 КАС України) - документів наданих позивачем, оскільки в силу положень статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» такі документи не можуть свідчити про реальність спірних операцій.
21. В свою чергу судовими інстанціями не враховані правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, викладені у постановах від 09 грудня 2020 року у справі № 520/12050/18, від 04 червня 2020 року у справі № 825/1630/17.
22. Скаржник зауважує, що суди попередніх інстанцій долучили до матеріалів справи і дослідили первинні документи Товариства, які не надавалися під час перевірки та не врахували аргументів контролюючого органу про те, що під час перевірки позивачем надавались одні документи, а вже на розгляд заперечень Товариством пред`явлені інші, з зміненими даними.
23. Надалі, скаржник наводить доводи, аналогічні доводам відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, здійснює виклад обставин справи, шляхом відтворення частини акта перевірки, цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем, наводить постанови Верховного Суду та цитує уривки з них, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваними судовими рішеннями, а тому повторного зазначення не потребують.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
24.   Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
25. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
26. Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
27. Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
28. Згідно з підпунктом 134.1.1 пунктом 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
29. Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
30. У разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання (пункт 189.1 стаття 189 ПК України).
31. Положеннями пункту 198.1 статті 198 ПК України установлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
32. Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
33. Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
34. Приписами пункту 198.5 статті 198 ПК України встановлено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
35. За правилами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
36. У відповідності до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
37. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV.
38. За приписами статті 1 вказаного Закону господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
39. Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
40. Аналізуючи наведені норми права, Верховний Суд неодноразово висновував, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій. Сума податку для включення до податкового кредиту повинна бути підтверджена, крім того, податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
41. Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ відповідно, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.
42. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає і вимозі статті 75 КАС України щодо достовірності доказів.
43. Ці вимоги однаковою мірою стосуються формування й інших показників податкового обліку, в тому числі, доходу і податкових зобов`язань з ПДВ за господарськими операціями, оскільки податковий облік, як і будь-який облік, обов`язковість якого встановлена законом, не може ґрунтуватися на недостовірних даних.
44. Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закону №996-XIV, так само характеризує і податковий облік.
45. У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними, сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, якщо її узагальнити, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).
46. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат.
47. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді податкового кредиту та/або зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат.
48. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.
49. На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.
50. Подібні висновки неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 16 квітня 2020 року у справах № 813/4703/13-а, № 826/7760/15, від 18 березня 2020 року у справі № 826/8114/15, від 12 березня 2021 року у справі № 810/5871/15, від 01 червня 2021 року у справі № 826/5214/17, від 05 березня 2020 року у справі № 826/9368/15, від 04 червня 2020 року у справі № 826/115/17, від 20 лютого 2020 року у справі № 802/1255/17-а, від 24 березня 2020 року у справі № 260/410/19, від 30 січня 2020 року у справі № 814/1145/18, від 25 червня 2020 року у справі № 824/178/17-а.
51. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19 фактично підтвердила такі висновки, зазначивши, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання свідчень цієї особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
52. Предметом спору є податкові повідомлення-рішення, прийняті контролюючим органом за результатами документальної перевірки ТОВ «Полілогіст», яким встановлено відсутність реальності господарських операцій із контрагентами ТОВ «МК Агросервіс», ТОВ «МК Агротранс», ТОВ «Купер СД», СПП «ЛАД», ТОВ «ТРІМ», СП «Дизель Трейд».
53. Так, під час перевірки платником податків надано контролюючому органу відповідний пакет документів, у тому числі, товарно-транспортні накладні та на підставі яких було здійснено перевірку і складено акт.
54. Відповідно до акта перевірки від 15 грудня 2023 року № 11063/19-00/07-01/43887545, ТТН представлені до перевірки, відповідно до яких замовником (платником) перевезення ПММ від пункту навантаження до пункту розвантаження було ТОВ «Полілогіст», носять виключно формальний характер, не підтверджений жодними взаємовідносинами та взаєморозрахунками, щодо реального факту перевезення. Надані ТОВ «Полілогіст» первинні документи хоча й відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального руху товару від ТОВ «Полілогіст» до ТОВ «МК Агросервіс», ТОВ «МК Агротранс», ТОВ «Купер СД», СПП «ЛАД», ТОВ «ТРІМ», СП «Дизель Трейд».
55. Як встановили суди, позивач подавав заперечення від 10 січня 2024 року на акт перевірки від 15 грудня 2023 року № 11063/19-00/07-01/43887545 до якого долучив інші аналогічні ТТН - із відмінними реквізитами, відповідно до яких замовником (платником) перевезення ПММ від пункту навантаження до пункту розвантаження не було ТОВ «Полілогіст», а транспортування ПММ відбувалось за рахунок контрагентів (покупців), що відповідачем не заперечується.
56. Позивач під час розгляду справи пояснив, що під час перевірки ним нібито надано ТТН, які є помилково складені та про це було повідомлено контролюючий орган, а правильні - надано пізніше, разом із запереченням. 
57. Водночас, контролюючий орган на протязі усього розгляду справи, у тому числі у касаційній скарзі наполягає на тому, що ТТН надані до заперечення платником податків під час перевірки не надавалося, будь-яких підтверджень помилковості первинних документів, наданих під час перевірки, Товариством не надано, а пояснення щодо причин їх зберігання не надані ні під час заперечення, ні під час судового розгляду.
58. Так, відповідно до підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
59. Згідно з підпунктом 17.1.16 пунктом 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право надавати за власною ініціативою письмові пояснення та/або документи щодо обставин, які підтверджують відсутність його вини у вчиненому податковому правопорушенні, в порядку, встановленому цим Кодексом.
60. Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
61. Окрім того, відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.
62. Окрім того, пунктом 44.6. статті 44 ПК України передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
63. Так, згідно з пунктом 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
64. Так, зокрема, але не виключно, в постановах від 29 травня 2020 року у справі №  826/27811/15, від 06 серпня 2019 року у справі № 160/8441/18, від 31 січня 2020 року у справі № 826/15328/18, від 02 липня 2024 року у справі № 320/14330/23, від 21 жовтня 2021 року у справі № 802/1464/17-а, від 23 травня 2024 року у справі № 380/5557/22 Верховний Суд сформулював такий висновок. Надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
65. Поряд з цим факт відмови надання платником податків документів під час податкової перевірки повинен фіксуватися у визначений законом спосіб, а саме шляхом складання акта про відмову у наданні документів. Про це Верховний Суд неодноразово вказував, зокрема, у постановах від 26 січня 2021 року у справі № 814/3617/14, від 03 березня 2021 року у справі № 824/638/18-а, від 08 вересня 2022 року у справі № 640/26351/20, від 11 липня 2023 року у справі № 822/554/17, від 10 січня 2023 року у справі № 814/876/16 тощо.
66. Крім того, у постанові від 08 вересня 2019 року у справі № 802/1069/13-а Верховний Суд також зауважував, що обставина щодо порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, надати після початку перевірки всі документи, які пов`язані з предметом перевірки, не означає, що платник не має права додатково їх надати до прийняття контролюючим органом відповідного рішення за результатами перевірки та не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати при прийнятті рішення додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України.
67. Також у постановах від 08 вересня 2019 року у справі № 802/1069/13-а, від 01 квітня 2020 року у справі № 640/637/19, від 04 березня 2020 року у справі № 0440/5658/18 Верховний Суд висловив позицію про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, контролюючий орган до прийняття рішення за результатами такої перевірки зобов`язаний призначити та провести позапланову перевірку.
68. Поряд з наведеним у постановах від 24 лютого 2020 року у справі № 440/4443/18, від 27   квітня 2022 року у справі № 420/13197/20 Верховний Суд висловив позицію, що суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, з огляду на визначені нормами ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі якщо рішення контролюючого органу вмотивоване саме не наданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.
69. Узагальнюючи наведені вище підходи, суд касаційної інстанції у цій справі зазначає, що платник податків має право на подання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після закінчення такої перевірки. Проте реалізація такого права має здійснюватися відповідно до вимог, встановлених ПК України, і до прийняття рішення за результатами такої перевірки. Поряд з цим платник податків не позбавлений права довести у судовому процесі, що він вжив всіх залежних від нього заходів для забезпечення повної та об`єктивної перевірки, не ухилявся від її проведення, тобто, його поведінка жодним чином не була спрямована на перешкоджання контролюючому органу у здійсненні податкового контролю. Крім того, документи, які не належать до первинних бухгалтерських документів, проте можуть підтверджувати певні обставини, які стосуються предмета доказування у межах спору, що розглядається у суді, можуть бути надані стороною спору під час судового розгляду.
70. Проте, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що вищезазначене право платника податку не може тлумачитися як можливість змінювати зміст первинних документів, які були предметом перевірки, або подавати інші документи, що містять відмінні дані без належного пояснення причин таких розбіжностей. 
71. У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, фактично погодилися з позицією позивача, що документи, надані після перевірки, є правильними, проте, не перевірили чи тотожні вони тим, що досліджувалися під час перевірки, не надали оцінки доводам відповідача про підміну первинним документам, а також не встановили, з яких причин позивач зберігає документи, які сам визнає помилковими.
72. Водночас суди не врахували, що, відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
73. Колегія суддів звертає увагу, що суди попередніх інстанцій не виконали свого процесуального обов`язку щодо зіставлення ТТН, наданих під час перевірки, з ТТН, поданими разом із запереченнями та до суду, не встановили фактичних розбіжностей між ними, не дослідили їх впливу на правомірність висновків контролюючого органу.
74. Окрім того, контролюючий орган наголошував також на тому, що під час перевірки Товариством надано ТТН, ідентичні тим, що були використанні для реєстрації податкових накладних, однак при поданні заперечень позивач надало ТТН з іншим змістом. Ці обставини суди, обмежившись тим, що податкова інформація носить виключно інформаційний характер, залишили також поза увагою та без належної правової оцінки.
75. За правилами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
76. Частиною першою, другою статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
77. Суд звертає увагу на те, що наявність товарно-транспортної накладної та належне її оформлення є належним доказом переміщення (транспортування) товару, враховуючи, що перевезення є одним із етапів поставки. Це стосується й інших документів, які повинні супроводжувати поставку відповідно до правових норм, умов договору або загальної практики. Відсутність такого документу чи суттєві недоліки в його виготовленні можуть породжувати сумніви щодо реальності господарської операції, особливо при урахуванні інших обставин, що свідчать про її безтоварність. 
78. У постанові від 14 лютого 2020 року (адміністративне провадження № К/9901/26975/18) Верховний Суд зробив висновок, що у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною першою  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу), повинен довести, що у нього були встановлені  законом підстави для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми податкового зобов`язання.
79. З`ясовуючи обставини щодо реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.
80. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
81. У постанові Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 825/3990/14 викладена правова позиція, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.
82. Висновки суддів попередніх інстанцій зроблені без дотримання вимог статті 90 КАС України, згідно з якою суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
83. Фактично суди попередніх інстанцій встановили обставини на підставі оцінки доказів, які надав позивач. Доводи контролюючого органу були залишені судами попередніх інстанцій поза увагою та їм відповідна правова оцінка не надавалася.
84. Обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2, частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені  законом  заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
85. Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою  статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
86. Таким чином, судами не досліджено комплекс доказів, необхідний для доведення реальності та правомірності укладення й виконання кожної з угод, які мають свої особливості, з якими пов`язане донарахування спірних податкових зобов`язань.
87. Зважаючи на викладене, колегія суддів касаційної інстанції не може погодити або спростувати висновки судів попередніх інстанцій, оскільки ненадання правової оцінки таким обставинам, що мають істотне значення для вирішення справи та входять до предмета доказування у справі, свідчить про недотримання судами вимог процесуального  закону  щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, невжиття належних та достатніх заходів для встановлення фактичних обставин справи, шляхом виявлення та витребування доказів, зокрема, з власної ініціативи та, відповідно, вимагає скасування прийнятих у справі судових рішень.
88. За змістом частин першої та другої  статті 341 КАС України  суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
89. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду
90. За правилами частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
91. Колегія суддів вважає, що судами не додержано норм процесуального права за для з`ясування усіх фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, а тому справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
92. З вказаного слідує, що доводи та вимоги касаційних скарг є частково обґрунтованими.
93. Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи, з урахуванням предмета доказування у цій справі, з перевіркою їх належними та допустимими доказами, надати належну правову оцінку кожному доказу окремо та у їх сукупності. Судове рішення, з урахуванням встановлених обставин та зібраних доказів, повинно містити обґрунтування, чому суд приймає або відхиляє той чи інший доказ, надавши правову оцінку усім доводам сторін в межах заявленого позову.
94. Оскільки справа направляється на новий розгляд, розподіл судових витрат відповідно до частини шостої статті 139 КАС України не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ: 
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити частково.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року скасувати, а справу № 500/1041/24 направити на новий розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М. М. Яковенко
Судді                                                                                                    І. Л. Желтобрюх
                                                                                                    О. О. Шишов