ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2025 р. 	Справа № 440/1635/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2025, (головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко) по справі № 440/1635/25
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  третя особа:       Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1    (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.09.2024 № 163750030325 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2024, зарахувавши до страхового стажу періоди часу, підтверджені дипломом серії НОМЕР_1 від 30.06.1984 та військовим квитком серії НОМЕР_2 від 27.10.1983, виданими на ім`я ОСОБА_1 . 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.09.2024 № 163750030325 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2024, зарахувавши до страхового стажу періоди часу, підтверджені дипломом серії НОМЕР_1 від 30.06.1984 та військовим квитком серії НОМЕР_2 від 27.10.1983, виданими на ім`я ОСОБА_1 .
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
ГУ ПФУ в Запорізькій області, не погодившись із рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції п.8 Порядку 637, згідно якого період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. 
Наданий позивачем диплом НОМЕР_1 від 30.06.1984 виданий Полтавським кооперативним інститутом та військовий квиток, правомірно не враховано пенсійним органом  з підстав  невідповідності ім`я позивача зазначеному у них " ОСОБА_2 "  паспортним даним позивача, де зазначено українською мовою " ОСОБА_2 ".
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що   рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 11.09.2024 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком. 
За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Запорізькій області.
18.09.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення № 163750030325   про відмову  в призначенні пенсії. 
Підставою відмови зазначено відсутність необхідного страхового стажу, адже не враховано диплом НОМЕР_1 від 30.06.1984 та військовий квиток НОМЕР_2 від 27.10.1983, з підстав невідповідності зазначеному в них  ім`я " ОСОБА_2 " даним паспорту " ОСОБА_2 ".
Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернулася з позовною заявою до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення пенсійного органу прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України та з метою належного захисту прав позивача, зобов`язав повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2024, зарахувавши до страхового стажу періоди часу, підтверджені дипломом серії НОМЕР_1 від 30.06.1984 та військовим квитком серії НОМЕР_2 від 27.10.1983, виданими на ім`я ОСОБА_1 .
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.1 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058-IV) страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до ст. 24 Закону №1058-IV, крім іншого, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
  Згідно з ч.3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
Відповідно до до п. "д" ч.3 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Аналогічні за змістом приписи містить і абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за яким час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту – Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно п. 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Згідно з п. 8 Порядку №637 встановлено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що згідно військового квитка НОМЕР_2 прізвище, ім`я та по-батькові позивача зазначено російською мовою- " ОСОБА_1 ".
Також військовий квиток НОМЕР_2 містить відмітку про  "Виправлення з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 " вважати дійсним згідно оригіналу паспорта серії НОМЕР_3 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ". Вказаний запис підписано та засвідчено мокрою печаткою.
До того ж, число, місяць, рік та місце народження зазначені у військовому квитку НОМЕР_2 відповідають даним паспорта серії НОМЕР_3 
Таким чином ім`я позивача вказане у військовому квитку після виправлення збігається з ім`ям зазначеним у паспорті.
Також , судом встановлено, що  диплом НОМЕР_1 виданий Полтавським кооперативним інститутом  українською мовою  “ ОСОБА_1 ”, російськовою мовою ОСОБА_1 " .(а.с.14)
Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 прізвище, ім`я та по-батькові позивача - ОСОБА_1 , російською - " ОСОБА_1 ".
Судом встановлено, що 30.06.1984 на підставі рішення державної екзаменаційної комісії від 28.06.1984 ОСОБА_1 видано диплом НОМЕР_1 в тому, що вона в 1980 році вступила до Полтавського кооперативного інституту і в 1984 році закінчила повний курс названого інституту за спеціальністю "Економіка і організація заготівлі продуктів сільського господарства", що підтверджується відповіддю Полтавського університету економіки та торгівлі від 17.10.2024 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова пенсійного органу є необґрунтованою, оскільки  період  навчання не врахований лише з підстав  некоректного перекладу імя позивача з російської на українську мову. 
Проте, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що інші надані позивачем документи дають змогу встановити, що саме позивачці виданий диплом.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку,  що період навчання підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача та позовні вимоги в цій частині належать до задоволення.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо того, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.09.2024 № 163750030325   підлягає скасуванню як протиправне, а відповідна позовна вимога - задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 по справі № 440/1635/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    В.А. Калиновський