УХВАЛА
 
08 вересня 2025 року
м. Київ
 
справа № 553/1042/24
провадження № 61-10860ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06 березня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 дотовариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління«Енергоюжспецстрой» про стягненняневиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробіткуза час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,
встановив:
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой»(далі - ТОВ БМУ ), у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період зчервня 2023 року по 19 грудня 2023 року в сумі 180 161,29 грн, компенсацію за 59 календарних днів невикористаної щорічної відпусткив сумі 54 312,45 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 167 999,49 грн та моральну шкоду в сумі20 000,00 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 06 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2025 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06 березня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку в сумі 28 886, 29 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 42 000, 00 грн та моральну шкоду в сумі 5 000, 00 грн, а всього 75 886, 29 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ТОВ БМУ «Енергоюжспецстрой» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 373, 31 грн.
21 серпня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко І. О. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06 березня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2025 року у вказаній справі.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.
Ціна позову в цій справі становить 422 473, 23 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і вони не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06 березня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління «Енергоюжспецстрой» про стягненняневиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробіткуза час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            М. Ю. Тітов
 
А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                                        Є. В. Коротенко