Справа № 154/117/25  Провадження №33/802/713/25 	Головуючий у 1 інстанції:Вітер І. Р. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року                                                                 місто Луцьк

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Зубрицької А.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кібальника В.П. (в режимі відеоконференції), розглянувши подану ним апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, на постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 02 жовтня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. 
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 16 грудня 2024 року о 21 годині 54 хвилин, у с. Фалемичі на блокпосту на автодорозі Н-22, керував транспортним засобом «Peugeot 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови та координація рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі– ПДР), і такі його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Він же 01 січня 2025 року о 19 годині 53 хвилин, на вулиці Ковельській у м. Володимирі, керував транспортним засобом «Peugeot 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР, і такі його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Він же 03 січня 2025 року о 13 годині 20 хвилин, на вулиці Миколаївській у м. Володимирі, керував транспортним засобом «Peugeot 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР, і такі його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Він же 05 січня 2025 року о 00 годин 28 хвилин, на вулиці Драгоманова у м. Володимирі, керував транспортним засобом «Peugeot 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР, і такі його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП постановами суду від 29 січня та 13 лютого 2025 року, вказані справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднані у одне провадження.
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисником Кібальником В.П. в інтересах  ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він вказує на її незаконність через невідповідність висновків судді фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Стверджує про відсутність у матеріалах даної справи витягу з договору який, у обов`язковому порядку додається до ордера, що є порушенням права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також вказує, що суддя не допитав у якості свідка інспектора СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 , який не зафіксував факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , і така його неоднозначна та непослідовна позиція порушує принцип рівності надання доказів у суді. Звертає увагу на те, що його, як захисника, неприбуття до суду 02 жовтня 2025 року було поважним, через перебування на лікуванні, проте безпідставно не було враховано суддею. У зв`язку із цим, просить постанову судді від 02 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі стосовно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника – адвоката Кібальника В.П., доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за умови вжиття судом заходів для її своєчасного сповіщення про місце та час розгляду справи, і за наявності даних про таке її сповіщення, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Установлено, що розгляд даної справи у суді першої інстанції 02 жовтня 2025 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 , який свою участь, при розгляді даної справи у суді, забезпечив присутністю захисника Кібальника В.П. 
Своє рішення про розгляд даної справи у їх відсутності, суддя мотивував тим, що судові засіданні відкладались двадцять разів, і у кожного випадку, виключно за клопотанням захисника, який 02 жовтня 2025 року подав на адресу суду аналогічне клопотання про відкладення розгляду справи з підстав його госпіталізації, проте жодних підтверджуючих документів суду не надав, окрім інформаційної пам`ятки про направлення на стаціонарне лікування загального профілю, яка цілком підставно була оцінена суддею, як неналежний доказ його фактичної госпіталізації або ж наявності у нього будь-якого захворювання.
Усе описане вище, підтверджується матеріалами даної справи. Водночас, апеляційний суд погоджується із доводами судді про те, що ОСОБА_1 був забезпечений можливістю у реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі, права на захист, через адвоката Кібальника В.П., твердження якого про ненадання ним же усіх належних документів, з метою представництва інтересів першого, при розгляді даної справи у суді, очевидно свідчить не на користь особи, інтереси якої він представляє та суперечить засадам інституту захисту, як такого. 
Упродовж достатньо тривалого розгляду даної справи, починаючи з грудня - січня 2025 року до жовтня 2025 року, ОСОБА_1 та його захисник, не висловили своєї позиції по суті вчиненого, тоді як останній не надав суду належних та допустимих доказів про реальне існування поважних причин неявки до суду, об`єктивному та у розумні строки розгляду даної справи не сприяв, навпаки, зловживаючи своїми процесуальними правами, вчиняв дії, спрямовані на затягування її розгляду. Не з`явився ОСОБА_1 на розгляд даної справи і в суд апеляційної інстанції. 
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
З огляду на викладене, ураховуючи положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, підстав стверджувати, що розгляд даної справи, без наявності на це вагомих процесуальних підстав, проведено у відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кібальника В.П. чим, безумовно, порушено право першого на захист, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного сп`яніння є, зокрема, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Пунктом 7 Розділу ІІІ цієї Інструкції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, згідно із ознаками такого стану. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами.
Зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 198128 від 16 грудня 2024 року, серії ЕПР1 № 3210537 від 01 січня 2025 року, серії ААД № 061708 від 03 січня 2025 року, серії ЕПР1 № 213055 від 05 січня 2025 року стосовно  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якими зафіксовано наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейськими, а також відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у найближчому закладі охорони здоров`я. 
Його вина у вчиненому також доводиться направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Володимирське ТМО», у яких також зафіксовано відмову від проходження такого огляду, письмовими розписками із зобов`язанням ОСОБА_1 не керувати будь-якими транспортними засобами до повного витверезення та/або передачі транспортного засобу тверезому водію, також даними довідки інспектора САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Вікторії ФЕДОРУК, якими стверджується факт одержання ним посвідчення водія серії НОМЕР_2 , за місцем проживання, що цілком підставно було враховано суддею при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.         Відеозаписами із нагрудних відеореєстраторів камер інспекторів поліції, які значаться як додатки до протоколів про адміністративне правопорушення таз урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належними та незалежними від будь-якого суб`єктивного сприйняття доказами вини ОСОБА_1 , за кожним із епізодів вчиненого окремо, логічно та послідовно стверджуються фактичні обставини вчиненого, зокрема керування ним транспортним засобом, виявлення поліцейськими у нього ознак наркотичного сп`яніння та доведення їх до його відома, а також, у кожному разі, його чіткі та однозначні відмови, на вимоги поліцейських, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у найближчому закладі охорони здоров`я.
По кожному із епізодів даних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, також були підтверджені допитаними в судовому засіданні поліцейськими. 
За клопотанням захисника, для дачі пояснень, також викликався поліцейський Плевако В.В., явка якого до суду не була забезпечена через його переведення до Луцького РУП ГУНП у Волинській області. А після надходження такої інформації, захисник більше до суду не з`явився, через що та, зважаючи на належну доказову базу, суд розглянув справу у відсутності даного поліцейського. Окрім того, стосовно фактичних обставин вчиненого конкретно за цим епізодом, суд заслуховував пояснення іншого поліцейського – ОСОБА_3 , який безпосередньо оформляв протокол стосовно нього, а факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , за обставин місця та часу, зазначених у протоколі серії ЕПР1 № 213055 від 05 січня 2025 року, що заперечується захисником, також стверджується відеозаписами, як із відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, так і з нагрудних відеореєстраторів камер інспекторів поліції, на яких чітко видно, як транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1  перебуває в русі, і така обставина не заперечується ним, після зупинки транспортного засобу під його керуванням.   
Ураховуючи усе вищевикладене у своїй сукупності та взаємозв`язку, вважаю висновки судді про порушення водієм пункту 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, правильними.
Відтак, висновки судді, викладені у оскаржуваній постанові, є цілком законними та обґрунтованими, стверджуються сукупністю зібраних доказів, які є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, установлених судом, що є підставою для залишення апеляційної скарги, поданої захисником Кібальником В.П. в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника Кібальника В.П., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 02 жовтня 2025 року стосовно нього – без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: