Справа № 456/4176/23                                Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л. 
Провадження № 22-ц/811/2067/24                 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.
секретаря: Салати Я.І. 
з участю: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 , третя особа Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання.
Позовну заяву мотивували тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут».
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якими вони фактично користувалися, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.
У випадку наявності заборгованості та відсутності графіку її погашення постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. 
У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за період з вересня 2019 року до лютого 2021 року в розмірі 63865.82 грн., інфляційні втрати за період з 01 квітня 2021 року по 01 квітня 2023 року в розмірі 21522.78 грн. та 3% річних за цей період в розмірі 3984.18 грн. 
З наведених підстав просили позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 63865.82 грн основного боргу, 21522.78 грн інфляційних втрат та 3984.18 грн 3% річних. 
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» заборгованість за послуги з газопостачання, яка складається з основного боргу в сумі 63 865.82 грн, інфляційних втрат в сумі 21 522.78 грн та 3 % річних в сумі 3 984.18 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою ідповідальністю «Львівгаз збут» сплачений судовий збір в сумі 2684.00 грн. 
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що останнє контрольне зняття показів лічильника газу відбулося 16 січня 2019 року, тому відомості, зазначені в службовій записці головного інженера Стрийського відділення акціонерного товариства «Львівгаз» від 26 лютого 2024 року щодо контрольного зняття показів лічильника в період з січня 2020 року до лютого 2021 року не відповідають дійсності.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» безпідставно вимагає стягнення заборгованості, яка утворилася з показів несправного лічильника газу, який станом на 08 грудня 2020 року не забезпечував єдність вимірювань.
У випадках, коли результати вимірювань вузла обліку природного газу не забезпечують єдності вимірювань нарахування спожитого газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня виявлення порушення, але не більше ніж за шість місяців.
Оскільки постановою Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року з нього уже стягнуто 26 370.62 грн за нарахований природний газ в об`ємі 3808.49 куб.м., відтак повторне стягнення заборгованості за той самий період є неправомірним. 
Просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» не з`явився, подав відзив на апеляційну скаргу, обгрунтувавши заперечення щодо її задоволення, відтак, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки-повідомлення в його електронний кабінет, колегія суддів вважає за можливе розглядати справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут».
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Вирсти Н.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок невиконання зобов`язання щодо сплати вартості наданих послуг з газопостачання у ОСОБА_1 виникла заборгованість в розмірі 63865.82 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача, а оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання він зобов`язаний сплатити також інфляційні втрати за період з 01 квітня 2021 року до 01 квітня 2023 року в розмірі 21522.78 грн та 3 % річних за цей період в розмірі 3984.18 грн. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами
Пунктом 24 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, передбачено, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Львівської області. 
ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
Для оплати послуг з постачання природного газу за вищезазначеною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
08 грудня 2020 року працівники АТ «Львівгаз» зняли контрольний показник лічильника газу за адресою: АДРЕСА_1 .
09 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Стрийського відділення Акціонерного товариства «Львівгаз» із заявою про заміну лічильника у зв`язку з його зупинкою. 
11 грудня 2020 року представниками Стрийського відділення АТ «Львівгаз» складено акт про порушення № 008574, яким зафіксовано проблеми з обліковим механізмом лічильника газу у зв`язку з самовільним із самовільним збільшенням і зменшенням показів, оскільки на день зняття показників, а саме 08 грудня 2020 року, показник становив 47357.63 кв.м., а на дату складання акту – 33511.23 кв.м.
Згідно із зазначеним актом лічильник газу було знято та направлено на експертизу ,про що складено протокол № 0005833 від 11 листопада 2020 року.
22 грудня 2020 року проведено експертизу лічильника газу, за результатами якої виявлено втручання в роботу ЗВТ.
Згідно з п.п. 1 п. 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку його усунення.
За результатами засідання Центральної комісії по розгляду актів про порушення відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, яке відбулося 12 лютого 2021 року, прийнято рішення про задоволення акту про порушення № 008574 від 11 грудня 2020 року.
На підставі вищезазначеного рішення складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно з яким ОСОБА_1 нараховано 3808.49 куб.м. природного газу на загальну суму 26 370.62 грн за період з 12 червня 2020 року по 11 грудня 2020 року.
Не погодившись з нарахуванням необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірним рішення Центральної комісії по розгляду актів про порушення відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та скасування донарахування вартості природного газу.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2023 року у справі № 466/2291/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про скасування рішення комісії щодо задоволення акта про порушення – задоволено.
Скасовано рішення центральної комісії Акціонерного товариства від 12 лютого 2021 року щодо задоволення акта про порушення № 008574 від 11 грудня 2020 року.
Визнано недійсним акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, складений Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» по особовому рахунку споживача НОМЕР_1 .
У задоволенні зустрічних позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу – відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2023 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 26370.62 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» судовий збір за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 2270 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4767 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» результати вимірювань вузла обліку природного газу можуть бути використані за умови забезпечення єдності вимірювань.
При цьому, показник газу станом на 08 грудня 2020 року не може братися до уваги, оскільки на момент його зняття лічильник газу не забезпечував єдність вимірювань. Зміна конструкції лічильника газу безумовно призводить до викривлення даних обліку природного газу. 
Викривлення даних обліку газу, яке було для цього підготовлене або створене через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та, відповідно, є підставою для нарахування не облікованого спожитого газу.
Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року в справі № 922/1790/18 зазначив, що виявлене в акті експертизи втручання у газовий лічильник є свідченням встановлення факту викривлення даних обліку природного газу 
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з п.п. 1 п. 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку його усунення.
Комісією АТ «Львівгаз» згідно з актом-розрахунком нараховано ОСОБА_1 3808.49 куб.м. природного газу на загальну суму 26370.62 грн за період з 12 червня 2020 року по 11 грудня 2020 року з урахуванням усіх газових приладів та пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня виявлення порушення. 
Оскільки несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника призводить до викривлення даних обліку природного газу, колегія суддів вважає, що показник газу станом на 08 грудня 2020 року не забезпечував єдності вимірювань, відтак, був непридатним до використання, тому не може братися до уваги та бути використаний при подальшому нарахуванні розміру заборгованості споживача. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» надало розрахунок заборгованості, який, був виконаним на основі показів лічильника, що не забезпечував єдності вимірювань, що є підставою для відмови у стягненні заборговнаості.
Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання в розмірі 63 865.82 грн, інфляційних втрат в сумі 21 522.78 грн та 3 % річних в сумі 3 984.18 грн. 
Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на користь  ОСОБА_1  підлягає стягненню 1816 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2024 року – скасувати та ухвалити нове.
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 , третя особа Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» на користь ОСОБА_1 1816 грн судових витрат.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 08 вересня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Мікуш Ю.Р. 

Приколота Т.І.