УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

08 вересня 2025 року  
м. Київ
справа №420/88/25
адміністративне провадження №К/990/28904/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року
у справі №420/88/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік у розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області 07 липня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2025 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без руху на підставі статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з незазначенням підстав касаційного оскарження і несплатою судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору у розмірі визначеному законом і касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження.

Копія ухвали надійшла в особистий кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 22 липня 2025 року о 21:25.

У межах встановленого судом строку представник відповідача направив заяву про усунення недоліків із зазначенням підстав касаційного оскарження та долучив документ про сплату судового збору.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області усунуті недоліки, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII) в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»» від 25 грудня 1998 року №367-XIV (далі - Закон №367-XIV), порушили частину четверту статті 7 КАС України, а також не врахували висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14 травня 2025 року у зразковій справі №440/14216/23.

Відповідач вважає, що суди, ухвалюючи рішення у справі, помилково застосували нечинну редакцію частини п`ятої статті 13 Закону №355-ХІІ, а саме у редакції Закону №367-XIV.

Скаржник вважає, що суди необґрунтовано визнали протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати допомоги у розмірі, меншому ніж п`ять мінімальних пенсій за віком, оскільки це суперечить чинним положенням Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20 березня 2023 року №2983-ІХ                                    (далі - Закон №2983-ІХ).

На переконання скаржника суди першої і апеляційної інстанцій порушили частину четверту статті 7 КАС України, оскільки замість застосування положень Конституції України як норм прямої дії, застосували положення нечинного закону.

Скаржник також посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 травня          2025 року у зразковій справі №440/14216/23 у якій Велика Палата Верховного Суду скасувала рішення Верховного Суду від 05 березня 2024 року і ухвалила нове рішення, яким відмовила у задоволенні позову про перерахунок щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності за         2023 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. 

Мотивуючи своє рішення Велика Палата Верховного Суду зазначила, що грошова виплата до Дня Незалежності України не може вважатися новим видом соціального забезпечення. Вона є аналогічною разовій грошовій допомозі до 5 травня, хоч і відрізняється назвою та порядком визначення розміру, є щорічною разовою допомогою за рахунок бюджетних коштів.

Після набрання чинності Законом №2983-ІХ від 15 квітня 2023 року, попередня редакція частини п`ятої статті 13 Закону №3551-ХІІ втратила чинність.

Таким чином Велика Палата дійшла висновку, що Верховний Суд ухвалюючи рішення від 14 травня 2025 року про задоволення позову у зразковій справі №440/14216/23 помилково зобов`язав відповідача виплатити допомогу в розмірі, визначеному нечинною нормою Закону №3551-XII у редакції Закону №367-XIV. Це порушує принцип юридичної визначеності.

У касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить Верховний Суд скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-XIV, дотримання судами частини четвертої статті 7 КАС України, а також перевірки необхідності застосування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 травня 2025 року у зразковій справі №440/14216/23.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року, яке буде розглянуто судом у порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №420/88/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу №420/88/25.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа