ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/30892/24	
(суддя Сластьон А.О.,м. Дніпро)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Шальєвої В.А., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 комендатура охорони та обслуговування на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у справі №160/30892/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 , НОМЕР_2 комендатура охорони та обслуговування про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 листопада 2024 року звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_3 , НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування згідно з яким просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 04.03.2021 до 31.12.2022 та з 01.01.2024 до 28.08.2024 включно із застосуванням індексації-різниці (щомісячної фіксованої індексації) в розмірі 3869,67 грн. щомісяця в загальній сумі 115341,12 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_3           нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з 04.03.2021 до 31.12.2022 та з 01.01.2024 до 28.08.2024 включно в сумі 115341,12 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_3           нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 04.03.2021 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення.           
Позовна заява фактично обґрунтована тим, що військовою частиною НОМЕР_3 протиправно не проведено нарахування та виплату позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з 04.03.2021 до 31.12.2022 та з 01.01.2024 до 28.08.2024 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 та НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 04.03.2021 до 31.12.2022 та з 01.01.2024 до 28.08.2024 із застосуванням індексації-різниці (щомісячної фіксованої індексації) в розмірі 3869,67 грн. щомісяця, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Зобов`язав військову частину НОМЕР_3 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації-різницї (щомісячної фіксованої індексації) за період з 04.03.2021 до 30.06.2021 в сумі 15 104,19 грн. (п`ятнадцять тисяч сто чотири гривні дев`ятнадцять копійок).
Зобов`язав НОМЕР_2 комендатуру охорони та обслуговування здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації-різницї (щомісячної фіксованої індексації) за період з 01.01.2024 до 28.08.2024 в сумі 100236,93 грн. (сто тисяч двісті тридцять шість гривень дев`яносто три копійки). У задоволенні іншої частини позову – відмовив.
Рішення суду мотивовано тим, що дії відповідачів щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 04.03.2021 до 31.12.2022 та з 01.01.2024 до 28.08.2024 року, виходячи з фіксованої величини 3869,67 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу є протиправними. Суд при розгляді цієї справи врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 20.04.2023 у справі №320/8554/21 та зробив висновок про те, що загальна сума індексації-різниці, на яку має право позивач за період з 04.03.2021 до 30.06.2021 становить 15104,19 грн, а за період з 01.01.2024 до 28.08.2024 становить 100236,93 грн. Також, судом першої інстанції враховано те, що з 01.07.2021 військова частина НОМЕР_3 перебуває на фінансовому забезпеченні 46 комендатури охорони і обслуговування, відтак, в частині позовних вимог до військової частини НОМЕР_3 в період після 01.07.2021 суд відмовляє.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_3 , зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржила його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
          Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що у позивача не виникло права для нарахування й виплати йому індексації-різниці за період з 04.03.2021 до 30.06.2021 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції 46 комендатура охорони та обслуговування, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржила його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
          Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що з березня 2018 року у позивача не виникло права на нарахування й виплату йому індексації-різниці за період з 01.01.2024 до 28.08.2024 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 в період з 04.03.2021 до 28.08.2024 проходив військову службу у Військовій частини НОМЕР_3 .
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_4 від 06 вересня 2023 року №691, грошове забезпечення ОСОБА_1 становить: за лютий 2018 року у розмірі 11 948,80 грн.; за березень 12 542, 28 грн. Різниця між нарахованим грошовим забезпеченням за березень та лютий 2018 року становить 593,48 грн (а.с.21).
Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 28.08.2024 №243 позивача було виключено зі списків особового складу частини та було нараховано наступні види щомісячних та одноразових видів грошового забезпечення: Додаткова відпустка, як учаснику бойових дій за період з березня 2021 року по серпень 2024 року у військовій частині НОМЕР_3 не надавалась та компенсація за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій не нараховувалась та не виплачувалась. Грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік позивач отримав. Матеріальна допомога за 2024 рік для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, не отримував. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» від 28 червня 2023 року №3161-IX, постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 (зі змінами) «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», наказу Міністерства оборони України від 26.09.2023 №566 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», та наказів командувача повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Про призначення на бойове чергування чергової бойової ОКП, ПКП повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » пунктів наведення авіації, допоміжних пунктів наведення авіації повітряного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” виплатити за період виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) додаткову винагороду в розмірі 30000 гри 00 коп. з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) згідно рапортів, графіків чергувань в структурних підрозділах ОКП, ПКП повітряного командування за період: 01,02, 03, 04, 05, 06, 07, 08, 09, 10, 11, 12,13,14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27 серпня 2024 року. Щомісячна премія за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 390% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням посадового окладу та надбавки за вислугу років за період з 01 серпня по 28 серпня 2024 року (а.с.17-18).
Правомірність дій відповідачів щодо не проведення нарахування та виплати позивачу індексації відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 за період з 04.03.2021 до 31.12.2022 та з 01.01.2024 до 28.08.2024 є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-XII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з положеннями статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення в межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта статті 4 Закону №1282-XII).
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частина друга статті 5 Закону №1282-XII).
За змістом частини першої статті 9 Закону №1282-XII індексація доходів громадян повинна проводитися за місцем їх одержання. Так як виплату заробітної плати (грошового забезпечення) здійснюють роботодавці, то і нараховувати індексацію за цим видом доходу також повинні усі без виключення роботодавці.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону №1282-XII).
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.
Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013) внесено зміни до окремих положень Порядку №1078.
За приписами пункту 5 Постанови №1013 вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.12.2015.
За правилами пункту 2 Порядку №1078 (у редакції Постанови №1013) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Водночас абзацом 4 пункту 4 Порядку №1078 установлено, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Абзацом 1 пункту 5 Порядку №1078 визначено, що в разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).
Отже, підсумовуючи викладене, з 01.12.2015 нормами Порядку №1078 (у редакції Постанови №1013) було запроваджено два види індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці» та удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
Суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність права позивача на нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з 04.03.2021 до 31.12.2022 та з 01.01.2024 до 28.08.2024, відповідно до Порядку №1078.
Верховний Суд неодноразово, зокрема й в постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 у справі №320/8554/21, зазначав, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 суд повинен встановити: 1) розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); 2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); 3) чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
При цьому, приписи абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 визначають суму індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися в місяці підвищення (березень 2018 року), якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців.
З огляду на це суму індексації грошового забезпечення, яка мала скластися у березні 2018 року, слід визначати на основі застосування січня 2008 року як місяця підвищення доходу.
Для правильного розрахунку суми можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року потрібно визначити розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на березень 2018 року, а також величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII в березні 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762,00 грн.
Для визначення величини приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року необхідно розрахувати індекс споживчих цін в березні 2018 року наростаючим підсумком (шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим, - до перевищення порогу індексації), від якого віднімається 100%.
У постанові від 23.05.2024 у справі №160/15411/23 Верховний Суд розрахував, що величина приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу, становить 253,3%.
Верховний Суд зазначив, що оскільки станом на березень 2018 року величина приросту індексу споживчих цін становила 253,3%, у березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, то сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 році, якби не відбулося чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, мала становити 4463,15 грн (1762,00 грн х 253,30% / 100 = 4463,15 грн).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.
У цій постанові Верховний Суд зазначив, що застосований судами спосіб захисту не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки суди попередніх інстанцій в ухвалених рішеннях не розрахували та не визначили конкретних сум індексації грошового забезпечення, які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу, не перевірили розраховану позивачем суму індексації.
За таких умов Верховний Суд у справі №400/3826/21 зробив висновок про те, що оскаржені судові рішення суперечать вимогам частини четвертої статті 242 КАС України і не відповідають завданню адміністративного судочинства, визначеного статтею 2 цього Кодексу.
Враховуючи вищезазначений висновок Верховного Суду, який у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковим для врахування, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції з дотриманням норм матеріального права визначив конкретну суму індексації грошового забезпечення, яку відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу.
Спростувань того, що визначена судом першої інстанції сума індексації грошового забезпечення, яку відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу розрахована з порушенням норм матеріального права доводи апеляційної скарги не містять.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 ,   НОМЕР_2 комендатура охорони та обслуговування – залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у справі №160/30892/24 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
           Повне судове рішення складено 24 вересня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов