справа №758/10371/24                                           головуючий у суді І інстанції Ларіонова Н.М.
провадження №33/824/4603/2025               суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
11 листопада 2025 року                                                                                                м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «Арніко Трейд», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України (протокол про порушення митних правил №0170/90300/24 від 28 травня 2024 року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4 200,00 грн. (чотири тисячі двісті гривень 00 коп.), що становить 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, 03 липня 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.485 МК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що за встановлених судом обставин, митним постом «Центральний» Енергетичної митниці на підставі ст.ст.334, 336 МК України направлено запит (вих. №7.6-28-01/28-01-01/13/21 від 30 квітня 2024 року) на адресу перевізника ТОВ «Астра» з метою перевірки обставин міжнародного перевезення партії товарів, вартості витрат на транспортування та отримання завірених копій документів. В той же час, вводячи в оману перевізника ТОВ «Астра» щодо проведення контрольно-перевірочних заходів щодо ТОВ «Арніко Трейд» митний орган в період письмового звернення жодних контрольно-перевірочних заходів щодо підприємства не здійснював, жодних ризиків невключення всіх складових митної вартості щодо суб`єкта господарювання не виявлялось, тобто митним органом допущено неправомірне втручання в господарську діяльність підприємства, і як наслідок перешкоджання його законній діяльності.
Апелянт зауважує, що відповідно до пп.«а» пп. 195.1.3 ПКУ операції з постачання послуг з міжнародного перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом оподатковуються за нульовою ставкою. Для потреб цього підпункту перевезення вважається міжнародним, якщо воно здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом (CMR), що виключає можливість включення в дану суму витрат на подачу транспортного засобу до місця завантаження.
Разом із цим, митним органом не надано суду жодних доказів на підтвердження оплати послуг транспортування ТОВ «Арніко Трейд» в адресу його перевізника ТОВ «Астра», які б свідчили про оплату послуг перевізника і розрахунки між сторонами, хоча місцевий суд приймаючи оскаржувану постанову, вважав обсяг наданих послуг і факт оплати послуг транспортування доведеними.
Вказує, що у протоколі про порушення митних правил зазначено, що ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру миттних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про транспортні витрати до кордону. Проте, в жодній графі митної декларації не заявляються відомості про транспортні витрати до кордону, форма та Порядок заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року №651, не передбачає обов`язку вказувати таку інформацію.
Доказів умисного заявлення нею в митній декларації неправдивих відомостей про транспортні витрати до кордону матеріали справи не містять. Декларант, яким вона не являється, здійснював декларування товарів за першим ціновим методом за ціною, що включала в себе вартість транспортних витрат.
Зауважує, що постанова суду містить посилання на те, що нібито «за результатами аналізу господарської діяльності з використанням інформаційно-комунікаційних систем Державної податкової служби України (далі ІКС ДПС України), посадовими особами Енергетичної митниці було виявлено ризик не включення всіх складових до митної вартості товару, а саме витрат на транспортування товару по іноземній території до місця ввезення на митну територію України, що були понесені покупцем товару ТОВ «Арніко Трейд», що не відповідає фабулі обвинувачення, викладеного в протоколі про порушення митних правил №0170/90300/24 від 28 травня 2024 року, вказане твердження жодними доказами, долученими митним органом не підтверджено, жодних контрольно-перевірочних заходів і аналізу ІКС ДПС України митний орган щодо ТОВ «Арніко Трейд» не здійснював, ризики не включення всіх складових митної вартості щодо суб`єкта господарювання не виявлялися.
Декларантом під час здійснення митного оформлення товару, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту подано повний пакет документів відповідно до переліку, визначеного у ч. 2 ст. 53 МК України
Доказів того, що подані митному органу, документи під час митного оформлення товарів містять неправдиві дані чи не відповідають дійсності, зокрема, щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, матеріали справи не містять.
Також в матеріалах справи відсутні докази того, що подані під час митного оформлення документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи щодо ціни, що була фактично сплачена.
Зауважувала, що до митної вартості не було додано транспортні витрати до кордону, оскільки згідно із умовами поставки DAP, такі витрати на перевезення вже включені у вартість товару. При цьому, це не вплинуло на митну вартість, оскільки за умови поставки DAP витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак в дійсності вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включається продавцем в ціну товару, а тому і розмитнення товару відбулося з урахуванням всіх витрат включених продавцем у ціну товару.
Вважає, що постанова суду не містить посилання на норми, які були порушені, що призвело до порушення вимог ст. 485 Митного кодексу України.
З огляду на наведене, вважає, що у її діях відсутні ознаки порушення митних правил, визначених ч.1 ст. 485 МК України.
24 вересня 2025 року представниця Енергетичної митниці - Холодкова О.С. подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Зазначає, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 07 липня 2022 року №01/07, а саме п. 2.1, ціна та вартість товару вказується в проформах-фактурах окремо для кожної поставки, якщо інше не зазначено в додатковій угоді. У додаткових угодах було чітко зазначено ціну за 1метричну тону.
Оскільки суми понесених на доставку оцінюваного товару транспортних витрат переглядалась (вже після митного оформлення товару в режим імпорту) по факту їх надання нерезиденту на підставі акту-рахунка компенсації транспортних послуг, тобто фактична сума транспортних витрат не врахована при визначенні вартості товару та відповідно митної вартості, у зв`язку з чим заявлена декларантом митна вартість товарів базується не на об`єктивних, документально підтверджених даних, а на довільній (непідтвердженій) вартості.
Звертає увагу суду на той факт, що дата договору експедиторського, додаткової угоди до контракту містять в собі дати укладання раніше, ніж міжнародні товаротранспортні накладні, в яких зазначено умови поставки - FCA.
У Енергетичній митниці наявні обґрунтовані сумніви, що до того, що договір експедирування був на момент митного оформлення товару. Вказаний договір з`явився вже на етапі проведення експертиз доцентами.
Також звертає увагу на те, що згідно п. 2.4. зовнішньоекономічного контракту від 07 липня 2022 року №01/07 усі податки, збори, витрати на отримання імпортних, транзитних та експортних ліцензій, митні збори, мита та усі інші витрати за цим контрактом затребувані на території продавця, стягуються з продавця, а на території країни покупця - стягуються із покупця.
Вважає, що директор ТОВ «Арніко Трейд» ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на заявлення в митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості, а саме транспортні витрати до кордону, що призвело до зменшення розміру митних платежів у розмірі 2 800 грн. (ПДВ), чим вчинила порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
У судовому засіданні представниця Енергетичної митниці - Носко Юлія Юріївна заперечила проти доводів апеляційної скарги, з підстав наведених у запереченнях.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Відповідно до положень ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Пунктом 3 частини 1 статті 8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до статті 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно зі статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
При складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
При розгляді справи місцевий суд не дотримався вказаних положень закону.
З матеріалів справи встановлено, що 21 січня 2023 року до відділу митного оформлення «Чернігів» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці декларантом - митним брокером ФОП « ОСОБА_2 » на підставі договору про митно-брокерське обслуговування від 01 липня 2021 року №№01/07-АТ, укладеного з ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» в особі директора - ОСОБА_1 , було подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ЕА №23UA903030000255U5 (далі - ЕМД) за якою задекларовано до оформлення в митному режимі «імпорт» товар «Газ вуглеводневий скраплений паливний, пропан-бутан» за кодом 2711129700 згідно з УКТЗЕД загальною вагою - нетто 18 400 кг, обсягом 34 328 л та фактурною вартістю 13 616,00 Євро.
Зазначений вантаж надійшов на адресу ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 40599704, 61012, м. Харків, вул. Червоні Ряди буд. 14, кімн. 209) автомобільним транспортом д.р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 на підставі зовнішньоекономічного контракту від 07.07.2022 №01/07 укладеного між компанією GMG Group LLC (16192, Coastal Highway, Lewes, Delaware 19958, County of Sussex, Сполучені Штати Америки) та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» на умовах поставки DAP-Dorohusk/Yagodzin згідно ІНКОТЕРМС.
Відправником зазначеного товару була польська компанія BARTER S.A. (15-281, ul. Legionowa 28, Bialystok Polska).
Перевізником зазначеного вантажу було підприємство ТОВ «АСТРА» (код ЄДРПОУ 21394227, Україна, 15200, Чернігівська обл., м. Сновськ, вулиця Леніна, буд. 3) згідно з договором про перевезення вантажів від 07 червня 2022 року №04061-Т, укладеного вказаним підприємством з ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» в особі директора ОСОБА_1 .
Для здійснення митного оформлення товару разом з ЕМД були подані наступні документи, які підтверджують митну вартість товару: зовнішньоекономічний контракт від 07 липня 2022 року №01/07, додаткова угода від 02 січня 2023 року №19 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07 липня 2022 року №01/07; інвойс від 20 січня 2023 року №222/EX/G/2023 (виставлений компанією BARTER S.A. покупцю - GMG Group LLC ), фінальний інвойс від 20 січня 2023 року №123 (виставлений компанією GMG Group LLC покупцю ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД»); CMR від 20 січня 2023 року №222/EX/G/2023.
Згідно з додатковою угодою від 02 січня 2023 року №19 до зовнішньоекономічного договору від 07 липня 2022 року №01/07 поставка товару здійснена на умовах DAP UA Дорогуск - ОСОБА_5 згідно з ІНКОТЕРМС.
Відповідно до умов поставки DAP ІНКОТЕРМС на продавця покладаються обов`язки нести всі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення.
Відповідно до відомостей ЕМД та декларації митної вартості, декларантом ОСОБА_2 визначено митну вартість в розмірі 538 124,74 грн. (за курсом НБУ станом на дату подання ЕМД) із нарахуванням в графах 47 та В необхідних до сплати митних платежів в розмірі 113 155,19 грн. (в т. ч.: акцизний податок за ставкою 52 EUR/1 тис л в розмірі 70 548,09 грн та податок на додану вартість за ставкою 7% в розмірі 42 607,10 грн). Витрати на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України (пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск») під час митного оформлення не заявлялись.
На підставі ст. ст. 334, 336 МКУ митним постом «Центральний» Енергетичної митниці направлено запит (вих. №7.6-28-01/28-01-01/13/9 від 21 березня 2024 року) на адресу перевізника ТОВ «АСТРА» з метою перевірки обставин міжнародного перевезення зазначеної вище партії товарів, вартості витрат на транспортування та отримання завірених копій документів.
08 квітня 2024 року та 29 квітня 2024 року митним постом «Центральний» Енергетичної митниці були отримані відповіді від підприємства-перевізника ТОВ «АСТРА» від 08 квітня 2024 року №172 (вх. №226/7.6-28-01 від 08 квітня 2024 року) та від 10 квітня 2024 року №173 (вх. №273/7.6-28-01 від 29 квітня 2024 року) з копіями документів.
У наданих підприємством-перевізником копіях документів, серед інших, митним органом було отримано: договір про надання транспортних послуг від 07 червня 2022 року №04061-Т, укладений між ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (Замовник) та ТОВ «АСТРА» (Виконавець); CMR 20 січня 2023 року №222/EX/G/2023 та до неї - рахунок-фактуру від 22 січня 2023 року №АС-0000127, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 22 січня 2023 року №АС-0000003, які складені на підставі договору від 07 червня 2022 року №04061-Т між ТОВ «АСТРА» та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», які містять інформацію про узгоджені та надані «послуги газовозів АЗС (міжнародні)», згідно яких покупець товарів ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» сплатило суму в розмірі 40 000,00 грн. перевізнику ТОВ «АСТРА» за перевезення вантажу за маршрутом Сокулка (Польща) - пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск».
Зазначене не відповідає наданим до митного оформлення відомостям щодо сплати транспортних послуг продавцем товару та поставки товару на умовах DAP Ягодин (UA).
Так, відвантаження товару у відповідності до CMR №222/EX/G/2023 було 20 січня 2023 року, митне оформлення здійснено 22 січня 2023 року, а оплата за послугу перевезення здійснена ОСОБА_6 відповідно Акту №АС-0000003 від 22 січня 2023 року.
Складаючи протокол у справі про порушення митних правил, митний орган вважав, що встановлена сума транспортних витрат не включена до митної вартості, внаслідок чого порушено вимоги пункту 5 частини десять статті 58 МКУ та вимоги пункту 82 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ, у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 2800,00 гривень. 
Встановивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях директора ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, а саме вчинення дій, спрямованих на заявлення в митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості, а саме транспортних витрат до кордону, що призвело до зменшення розміру митних платежів у розмірі 2 800,00 грн (ПДВ), а отже, наявні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 4200 гривень.
Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.
Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналогічні вимоги також закріплені у статті 489 МК України.
Відповідно до частини 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та викладені винні дії особи повинні відповідати диспозиції статті за якою особа притягується, до відповідальності за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Відповідно до статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Згідно зі статтями 494, 495 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про порушення митних правил, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 485 МК та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.
Оскільки відповідно до приписів статті 494 МК України складання протоколу про порушення митних правил передбачено виключно у випадку їх порушення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені статтею 495 МК України, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.
Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у розмірі 2 800 грн, шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості про транспортні витрати до кордону.
Отже, враховуючи формулювання обвинувачення, яке застосовано в протоколі про порушення митних правил, об`єктивна сторона правопорушення полягала в наданні ОСОБА_1 митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо не включення всіх складових до митної вартості товарів, а саме витрат на транспортування товару по іноземній території до місця вивезення на митну територію України, що були понесені покупцем товару ТОВ «Арніко Трейд».
Зміст поняття «документи, що містять неправдиві дані» є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Саме на митні органи покладено обов`язок доказування як події порушення митних правил, так і вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні зазначених порушень.
У цьому випадку митний орган, вказує, що ними виявлено ризик не включення всіх складових до митної вартості товару, а саме: витрат на транспортування товару по іноземній території до місця ввезення на митну територію України, що були понесені покупцем товару ТОВ «Арніко Трейд».
Так, відповідальною особою за митне оформлення та фінансове врегулювання, виступало ТОВ «Арніко Трейд» директором якого є ОСОБА_1 .
У графі 47 та В даної ЕМД нараховано до сплати митні платежі в розмірі 113 155,19 грн (в т. ч.: нараховано акциз за ставкою 52 EUR/1 тис л - 70 548,09 грн та податок на додану вартість (далі - ПДВ) за ставкою 7% в розмірі 42 607,10 грн). Витрати на транспортування товару за кордоном під час митного оформлення не заявлялись.
Відповідно до статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Порядком заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Мінфіну № 651 від 30 травня 2012 року, визначено правила заповнення граф митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, додаткових аркушів до нього (далі - додаткові аркуші), порядок унесення відомостей до доповнення, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами Зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності їx іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їx взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;
Відповідно до статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» («Договори (контракти) суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та право, що застосовується до них»), суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту).
Між сторонами було досягнуто згоду про здійснення компенсація вартості доставки товару, що не свідчить про те, що послуга перевезення не була включена у вартість товару під час його митного оформлення, та не містить ознак базису поставки Інкотермс-2010 категорії D, або містить ознаки іншого базису поставки.
Базис поставки DAP Інкотермс - 2010 передбачає обов`язок продавця укласти договір перевезення товару до місця поставки та понести витрати замовника за таким договором.
Жодним чином не визначено вимоги до механізму реалізації цього обов`язку Продавцем, тобто для останнього не встановлені обмеження щодо, зокрема, вибору контрагента чи механізму здійснення переказу коштів на виконання обов`язку з оплати послуг перевезення.
Імперативна вимога щодо віднесення умов поставки до базису поставки DAP полягає саме в обов`язку Продавця укласти договір з перевізником щодо поставки товару до місця визначеного в зовнішньоекономічному контракті та оплаті ним таких транспортних витрат.
Однак, Правила Інкотермс 2010 не містять вимог щодо способу та моменту здійснення обов`язку продавцем щодо оплати транспортних послуг.
Відповідно до контракту від 07 липня 2022 року №01/07 укладеного між компанією GMG Group LLC (16192, Coastal Highway, Lewes, Delaware 19958, County of Sussex, Сполучені Штати Америки) та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» на умовах поставки згідно з ІНКОТЕРМС - DAP .
Відповідно до контракту від 07 липня 2022 року №02/07 на транспортно-експедиційне обслуговування, в якому GMG Group LLC є Клієнтом, а ТОВ «Арніко Трейд » є Експедитором.
Відповідно до п.п. 4.4.8. контракту №02/07 від 07 липня 2022 року клієнт (тобто продавець по контракту № 1/01 від 07 липня 2022 року) зобов`язаний оплатити надані Експедитором послуги, а також інші витрати з перевезення вантажу.
Базис поставки DAP, в редакції Інкотермс 2010, допускає сплату транспортно-експедиторських послуг Покупцем із заздалегідь обумовленою подальшою компенсацією таких витрат Продавцем-нерезидентом, тобто за рахунок Продавця-нерезидента.
Умови базису поставки DAP, в редакції Інкотермс 2010, не містить імперативної вимоги щодо необхідності самостійного укладення договорів із перевізними організаціями Продавцем-нерезидентом, на противагу цьому базис поставки DAP допускає можливість залучення посередника у вигляді Експедитора, що також забезпечує дотримання умов вказаного базису поставки.
Умови базису DAP правил Інкотермс 2010 визначають лише зобов`язання сторін, а механізм реалізації взятих на себе зобов`язань, спосіб їх виконання, Сторони обирають на власний розсуд. Тобто, умовами базису DAP правил Інкотермс 2010 дійсно передбачено розподіл витрат Продавця та Покупця, проте в жодному вигляді не визначається конкретний механізм здійснення таких витрат, що шляхом допускає залучення зобов`язаною стороною посередників, зокрема Експедитора для здійснення перевезення, з подальшою компенсацією понесених витрат.
Поняття митної вартості є базовою категорією не лише в системі митного оподаткування, а й у системі митного контролю та митного оформлення, оскільки саме на основі митної вартості розраховуються такі платежі, як мито, митні збори, акцизний збір та податок на додану вартість.
Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та відповідною главою. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної, вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що оскільки поставка товару здійснюється на умовах DAP Україна (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010), то такі витрати на перевезення уже включені у вартість товару, відповідно до умов постачання DAP. За умовами поставки DAP витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак в дійсності вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включається продавцем в загальну ціну товару.
Декларантом під час митного оформлення подано документи, які передбачені для базису (умов) поставки DAP за якими транспортування включено у вартість товару, зокрема, зовнішньоекономічний контракт від 07 липня 2022 року №01/07, додаткова угода від 02 січня 2023 року №19 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07 липня 2022 року №01/07; інвойс від 20 січня 2023 року №222/EX/G/2023 (виставлений компанією BARTER S.A. покупцю - GMG Group LLC ), фінальний інвойс від 20 січня 2023 року №123 (виставлений компанією GMG Group LLC покупцю ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД»); CMR від 20 січня 2023 року №222/EX/G/2023.
Платіжні доручення та фінальний інвойс підтверджують сплачену ціну за контрактом та додатковою угодою на підставі яких ведеться податковий та бухгалтерський обліку.
Таким чином, транспортні витрати продавця, які сплачувались Експедитором, однак з подальшою компенсацією (відповідно до договірних відносин на підставі Контракту №02/07 від 07 липня 2022 року) були закладені в ціну товару, яка вказувалась при митному оформленні, а тому в ТОВ «Арніко Трейд» при митному декларування був відсутній обов`язок щодо включення транспортних витрат, здійснених ним як Експедитором, як і відсутній обов`язок в ТОВ «Арніко Трейд», уже в якості Покупця за Контрактом №01/07 від 07 липня 2022 року, включати до митної вартості витрати на транспортні послуги, що ним понесені по доставці товару по митній території України.
Ані протокол про адміністративне правопорушення, ані долучені до матеріалів справи докази не містять даних про конкретні відомості, що були невірно зазначені з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів. Крім того, апеляційний суд бере до уваги, що декларантом у даному випадку не була ОСОБА_1 , а відповідно до митної декларації декларантом був ОСОБА_2 , який вносив відомості та подавав її митним органам.
Отже, митними органами не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що при заповненні електронної митної декларації саме у ОСОБА_1 був наявний умисел на вчинення дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.
Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, у зв`язку із чим апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в частині відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого статтею 485 МК України, диспозиція якого була викладена в протоколі про порушення митних правил.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, а тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 485 МК України закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року - задовольнити.
Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України (протокол про порушення митних правил №0170/90300/24 від 28 травня 2024 року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4 200,00 грн., (чотири тисячі двісті гривень 00 коп.), що становить 150 відсотків несплаченої суми митних платежів - скасувати та прийняти нову постанову.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 14 листопада 2025 року.
 
Суддя:                                                                                                           Р.В. Березовенко