ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6004/25 Справа № 212/848/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Швець М. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року                                                                м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,
сторони:
позивач–Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7,ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженоювідповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року,ухваленого суддею Швець М.В.в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, (дата складення повного судового рішення 25.03.2025 року),

УСТАНОВИВ

У січні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі -  ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернувся до суду з позовною заявою до відповідача  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за Кредитним договором №1321-8552від26.12.2023 року у розмірі 59 205 грн, з яких: 11 970 грн – прострочена заборгованість за кредитом; 47 235грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1321-8552, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн, на строк до 24.01.2024 (базовий період - 30 днів), стандартна процентна ставка 2,50% в день. Датою надання/видачі кредиту є 26.12.2023 (п. 4.2. Договору). Відповідно п. 4.6. Договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Також Додатковою угодою № 1 від 16.01.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії кредитодавець та позичальник домовились про надання коштів у кредит у сумі 2 000 грн. Внаслідок неналежного виконання умов вказаних договорів у відповідача перед позивачем виникла кредитна заборгованість, яка станом на 17.12.2024 року складає 59 205 грн, з яких: 11 970 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 47 235 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року ТОВ«Укр Кредит Фінанс» в задоволенні позовних вимог заявлених до ОСОБА_1 відмовлено.
ТОВ«Укр Кредит Фінанс», будучи незгодним з оскаржуваним судовим рішенням, подало апеляційній скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, ухваленого з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім судові витрати по справі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ТОВ «Укр КредитФінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», та відповідно до виданої ліцензії є фінансовою утановою. Таким чином, позивач не відкриваєрахунки, а здійснюєпослуги з переказукоштів без відкриттярахунку. ТОВ «Укр Кредит Фінанс`здійснюєгосподарськудіяльність з наданняфінансовихпослуг, а саменаданнякоштів у позику, в тому числі і на умовахфінансового кредиту, без відкриттярахунку. Тому, відповідно,надати будь-якийпервиннийбухгалтерський документ ОСОБА_2 , в тому числівиписки по рахунку, є неможливим.
Посилається, що із змісту кредитного договору вбачається, що в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідачки із маскою, а саме, НОМЕР_1 . Інформацію про банківські реквізити надав позивачу саме відповідач. На підтвердження перерахування відповідачці коштів, до суду надано довідку про перерахування суми кредиту, а також лист (довідку) АТ КБ «Приватбанк», які містять номер особистого електронного платіжного засобу відповідачки із маскою, а саме, НОМЕР_1 . Таким чином, перерахування кредитних коштів відбувалось на ОСОБА_3 під час заповнення заявки.
При цьому, звертає увагу, що лист (довідка) АТ КБ «Приватбанк», який міститься в матеріалах справи, є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, яка не була належн одосліджена судом першої інстанції, як доказ перерахування грошових коштів за кредитним договором. Влисті (довідці) АТ КБ «Приватбанк» міститься інформація про перерахування коштів не тільки відповідачу за договором №1321-8552 від 26.12.2023 року, але й за іншими кредитними договорами. Більш детальна інформація про перерахування грошових коштів, саме ОСОБА_1 по договору №1321-8552 від 26.12.2023 року зазначена у Довідці про перерахування суми кредиту №1321-8552 від 26.12.2023 року (наявна в матеріалахсправи). З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що Довідка про перерахування суми кредиту та Довідка АТ КБ «Приватбанк» не підтверджують обставини перерахування кредитних коштів, оскільки лист (довідка) про перерахування коштів від АТ КБ «Приватбанк» щодо видачі кредиту ОСОБА_1 за договором №1321-8552 від 26.12.2023 року та Довідка про перерахуваннясуми кредиту №1321-8552 від 26.12.2023 року є достовірними і належними доказами перерахування відповідачу коштів у загальній сумі 12 000 грн.
Також посилається, що 16.01.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії №1321-8552, відповідно до умов якої відповідачу було надано додаткові грошові кошти у кредит за Договором у сумі 2 000 грн. Таким чином, сума основного зобов`язання збільшилась з 10 000 грн до 12 000грн. У кредитному договорі №1321-8552 від 26.12.2023 року сторонами було погоджено умови щодо розміру та сплати процентів і ОСОБА_1 погодилась з такими умовами, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором A5799, тому наполягає, що позивач має законне право на нарахування процентів протягом строку договору, що визначені в п. 4.12. Кредитного договору.
З огляду на вказане, наполягає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що розрахунок заборгованості є неналежним та недостатнім, оскільки з розрахунку вбачається, що він відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, залишок нарахованих не погашених відсотків відповідачкою.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13ст.7,ч.1ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційноїскарги.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 26.12.2023 року між сторонами було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1321-8552 (далі – договір).
Згідно п.2.3 договору, дата видачі кредиту – 26.12.2023, останній календарний день першого базового періоду – 24.01.2024, сума кредиту – 10000,00 грн, нараховані проценти за користування кредитом – 750,00 грн, разом до сплати – 10 750,00 грн.
Відповідно п.3.1 договору, цей договір укладається між сторонами у вигляді електронного документу у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.п. 4.7, 4.8, 4.9, 4.10, 4.12 договору, тип процентної ставки за користування кредитом – фіксована, базовий період складає 30 календарних днів, сплату процентів за користування кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів (який є додатком 3 до Договору), нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за ставкою 2,50% за кожен день користування кредитом. Строк кредитування – 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення кредиту – 20.10.2024. Строк договору є рівним строку кредитування.
Відповідно до п.11.1, цейДоговір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту.
Згідноп.11.13 невід`ємною частиною цього Договору є додатки: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Паспорт споживчого кредиту, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної проентної ставки за Договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України.
Відповідно розрахунку заборгованості за договором 1321-8552 від 26.12.2023 року відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17.12.2024 року утворилася заборгованість у розмірі92 797,43 грн, яка складається з:11 970 грн – основний борг;80 927,43 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 
Пред`являючи позов, в позовній заяві ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зазначає про прийняття рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 33 592,43 гривень та просить суд стягнути з позичальника неповну суму заборгованості за Кредитним договором, а саме: 11 970 грн - прострочену заборгованість за кредитом, 47 235 грн - прострочену заборгованість за нарахованими процентами, що разом становить 59 205 грн.
Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, виходив з того, щопозивач на підтвердження обставини позову не надав жодного належного та допустимого доказу. Довідка про перерахування суми кредиту, Довідка АТ КБ «Приватбанк» не підтверджують обставини перерахування відповідачці кредитних коштів. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем є аналітичним документом позивача, складеним в односторонньому порядку, не є безспірним доказом обставини видачі кредиту та наявності боргу. Наданих суду доказів в їх сукупності недостатньо для підтвердження обставини отримання відповідачем від позивача кредитних коштів. Оскільки ця обставина не доведена, не доведена підстава для виникнення у відповідачки будь-яких зобов`язань повернути такі кошти та сплатити відсотки за користування ними, позов не підлягає задоволенню.
Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами позивача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно ч. 1, 2, 3 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з огляду на наступне.
За правилом ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Із матеріалів справи вбачається, що договір №1321-8552 від 26.12.2023 року про відкриття кредитної лінії укладено між ТОВ «Укр КредитФінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua) (а. с. 11-18). Позичальниці було надано наступний одноразовий ідентифікатор «С5799» для підписання Договору №1321-8552 від 26 гргудня 2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту (а. с. 19-28).
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.
При цьому, апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що позивачем достовірними і належними доказами доведено перерахування відповідачці коштів у сумі 12 000,00 грн.
Так, 26 грудня 2023 рокуміж ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1321-8552 з викристанням одноразового ідентифікатора С5799, для підписання вищевказаного Кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів (а.с. 19-26), за умовами якого ТОВ «Укр КредитФінанс» взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 10 000,00 грн. на особистий електронний платіжний засіб НОМЕР_1 .
16 січня 2024 рокуміж ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електроннуДодаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії №1321-8552 з викристанням одноразового ідентифікатора С5098, для підписання вищевказаної Додаткової угоди, за умовами якої ТОВ «Укр КредитФінанс» взяв на себе зобов`язання надати відповідачці додаткові грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн. на особистий електронний платіжний засіб НОМЕР_1 .
На підтвердження перерахування ОСОБА_1 коштів у розмірі 12 000,00 грн, у матеріалах справи наявна довідка про перерахування суми кредиту №1321-8552 від 26грудня 2023 року, а також лист (довідка) АТ КБ «Приватбанк», які містять номер особистого електронного платіжного засобу відповідачки із маскою, а саме, НОМЕР_1 (а.с. 30-37, 41).
Згідно ст. 46 Закону України «Про платіжні послуги»: а) порядок виконання платіжних операцій, у тому числі обмеження щодо виконання платіжних операцій з використанням конкретних платіжних інструментів, визначається цим Законом та нормативно-правовими актами НБУ; б) виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону; в) надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників г) надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції відповідність: - номера рахунку отримувача та коду отримувача (коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/податкового номера або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); або - унікального ідентифікатора отримувача. д) надавач платіжних послуг отримувача зараховує кошти за платіжною операцією на рахунок отримувача лише у разі, якщо зазначена у пункті 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про отримувача, що зберігається у такого надавача платіжних послуг. У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг отримувача має право: 1) зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахувати кошти на відповідний рахунок для встановлення належного отримувача. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення; 2) не уточнювати номер рахунку та/або код отримувача. У такому разі надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний повернути кошти надавачу платіжних послуг платника не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням причини повернення.
Зважаючи на вищенаведені норми Закону України «Про платіжні послуги» у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу, відомості про нього, як про належного отримувача кредиту не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась.
Таким чином, перерахування кредитних коштів відбувалось на картковий рахунок вказаний ОСОБА_1 під час заповнення заявки.
Відтак, відповідачкою не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить.
Також, не може бути підставою для відмови у позові те, що подані ТОВ «Укр КредитФінанс» докази на підтвердження суми боргу не є документами первинного бухгалтерського обліку.
Оскільки Товариство не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.
При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.
Отже, колегією суддів встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало умови договору, який був підписаний відповідачкою ОСОБА_1 .Натомість, відповідачка порушила умови договору, не погашала щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів, у визначений строк, допустила заборгованість щодо повернення кредиту, що є підставою для стягнення заборгованості у судовому порядку.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Крім того, проценти за користування кредитом визначено згідно положень ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України, відповідно такі не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором, в розумінні вище вказаного положення закону.
Відповідачка розуміла розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів.
Відповідно п. 4.12 Договору строк кредитування, строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів. Договір діє до повного та належного виконання сторонами зобов`язань.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.
Судом встановлено, що позивачем розраховано проценти у повній відповідності до умов укладеного кредитного договору, а саме, із застосуванням зниженої ставки 2,50% в день в межах базового періоду користування кредитом, тобто до 20.10.2024 року, що відповідає умовам договору, а тому позовні вимоги в частині стягнення відсоктів за користування кредитним коштами в межах заявлених позовних вимог у ромірі 47 235,00 грн є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з чим, з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягненню судовий збір, понесений за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у загальному розмірі 6056,00 грн. (2422,40 грн + 3633,60 грн)
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про повне задоволення позовних вимог.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з   ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1321-8552 від 26 грудня 2023 року, станом на 17грудня 2024 року, у загальному розмірі 47235 гривень 00 копійок, із яких: прострочена заборгованість за крердитом 11 970 гривень 00 копійок, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 47 235гривень 00 копійок.
Стягнути з   ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судові витрати у розмірі 6056 гривень 00 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 14 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: