ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року 
м. Київ
cправа № 916/183/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Вронської Г. О., Губенко Н. М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.04.2025 
(суддя Волков Р. В.)
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025
(головуючий - Ярош А. І., судді: Діброва Г. І., Савицький Я. Ф.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія"
на постанову Головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А. В. про зупинення вчинення виконавчих дій

у справі за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія"
до Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" 
про стягнення 542 383,09 грн.

Короткий зміст заяви та заперечень

1. 27.08.2024 до Господарського суду Одеської області від ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" надійшла скарга на постанову Головного державного виконавця ВДВС Березнюк А. В., з вимогою визнати неправомірною та скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 15.08.2024 ВП № 75809440 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 у справі № 916/183/21.

2. Скаргу мотивовано, зокрема, тим, що 14.08.2024 головним державним виконавцем ВДВС Березнюк А.В. винесено постанову ВП № 75809440 про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного наказу у справі № 916/183/21. 15.08.2024 виконавче провадження за наказом по справі № 916/183/21 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 60451723 відносно боржника     ДП "Білгород-Дністровський морський торговельний порт". У той же день головним державним виконавцем ВДВС Березнюк А.В. винесено постанову ВП № 75809440 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу по справі від 13.05.2021 № 916/183/21 у зв`язку з включенням ДП "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації. На думку скаржника, відповідно до Додатку 2 до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році" (зі змінами), єдиний майновий комплекс боржника включено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств та їх структурних підрозділів, у т.ч. тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації у 2020 році. Втім, станом на час звернення з відповідною скаргою стягувача ДП "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" не був приватизований. Натомість у спірних відносинах втручання держави у право на мирне володіння майном здійснюється з відвертим порушенням принципу верховенства права, є непропорційним меті втручання, якою, вочевидь, є запобігання знецінення активів підприємств, що підлягають приватизації, але аж ніяк не перетворення таких підприємств на повністю недоторканих перед законом і судом шляхом надання їм можливості не виконувати рішення суду. Вказані обставини не були враховані головним державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій.

Фактичні обставини справи, установлені судами

3. У провадженні господарського суду перебувала справа № 916/183/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" до Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" про стягнення 542 383,09 грн.
Рішенням від 12.04.2021 позов задоволено.

4.  13.05.2021 на виконання рішення видано наказ про стягнення з Порту на користь ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" 542 383,09 грн, з яких 531 712,71 грн заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 1 682,13 грн відсотків річних, 5 623,97 грн інфляційних втрат, 3 364,28 грн пені та 8 135,75 грн витрат зі сплати судового збору.

5. 27.08.2024 до Господарського суду Одеської області від ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" надійшла скарга на постанову головного державного виконавця ВДВС Березнюк А.В., з вимогою визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Білгород - Дністровського ВДВС Березнюк А.В. про зупинення вчинення виконавчих дій від 15.08.2024 ВП № 75809440 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 у справі № 916/183/21.

6. Судами встановлено, що 14.08.2024 головним державним виконавцем Білгород-Дністровського ВДВС Березнюк А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75809440 по виконанню вказаного наказу у справі № 916/183/21.

7. В подальшому, 15.08.2024 головним державним виконавцем було прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження № 75809440 до зведеного виконавчого провадження № 60451723, яке веде Білгород-Дністровський ВДВС.

8. Того ж дня, державним виконавцем було прийнято постанову ВП № 75809440 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області № 916/183/21 від 13.05.2021.

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з обліковою карткою на зведене виконавче провадження № 60451723 про стягнення коштів з боржника - ДП "Білгород-Дністровський морський торговельний порт", встановлено, що до зведеного виконавчого провадження № 60451723 входить 392 виконавчих проваджень на суму боргу 55 749 640,09 грн.  З них 146 виконавчих проваджень по стягненню на користь фізичних осіб заробітної плати на суму 9 118 116,29 грн; 152 виконавчих проваджень по стягненню боргу на користь держави на суму 20 346 745,35 грн; 94 виконавчих проваджень по стягненню боргу на користь юридичних осіб на суму 26 284 778,45 грн.

10. Також, судами встановлено, що у зведене виконавче провадження № 60451723 об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

11. Окрім того, судами встановлено, що з 15.08.2024 по теперішній час виконавче провадження № 75809440 з примусового виконання наказу № 916/183/21 від 13.05.2021, яке зупинено згідно з пунктом 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з включенням ДП "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, входить до складу зведеного виконавчого провадження № 60451723.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
Рух касаційної скарги

12. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2024, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025, відмовлено у задоволенні скарги стягувача про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця ВДВС Березнюк А.В. про зупинення вчинення виконавчих дій від 15.08.2024 ВП № 75809440 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 у справі № 916/183/21.

13. Постановою Верховного Суду від 10.03.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" задоволено частково, ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 916/183/21 скасовано, а справу направлено до Господарського суду Одеської області.

14.  02.04.2025 Господарський суд Одеської області постановив ухвалу, яка залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025, якою закрив провадження у справі № 916/183/21 за скаргою ТОВ  "Одеська обласна енергопостачальна компанія" на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В. про зупинення вчинення виконавчих дій.

15. Суд зазначив, що з 15.08.2024 по теперішній час виконавче провадження № 75809440 з примусового виконання наказу № 916/183/21 від 13.05.2021, яке зупинене згідно з пунктом 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з включенням ДП "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, входить до складу зведеного виконавчого провадження № 60451723, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, тому ця справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги та підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та викладені у відзиві на касаційну скаргу. Рух справи

16. 09.07.2025 ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" звернулася до Верховного Суду через систему "Електронний суд" з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

17.          В обґрунтування доводів та вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій безпідставно застосували до спірних правовідносин положення пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України й не дослідили зведене виконавче провадження № 60451723 з метою з`ясування дійсних обставин справи. Скаржник зазначає, що доводи судів попередніх інстанцій про підвідомчість цього спору судам адміністративної юрисдикції - є безпідставними та необґрунтованими, а посилання на судову практику Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц, від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 17.10.2018 у справах № 927/395/13 та № 5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16 в даному випадку не є релевантною, оскільки фактичні обставини справ є відмінними. Натомість скаржник вважає, що суди  не враховували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 10.04.2019 у справі № 908/2520/16 та від 14.11.2018 у справі № 707/28/17-ц, що  сама наявність зведеного виконавчого провадження не свідчить про обов`язкову адміністративну юрисдикційність для звернення зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця. Також скаржник стверджує, що суди попередніх інстанцій порушили приписи статті 6 Конвенції, оскільки проігнорували його доводи, викладені у скарзі на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровський ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А. В. про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 75809440 у справі № 916/183/21 та поясненнях у цій справі.

18. Верховний Суд ухвалою від 29.07.2025 відкрив касаційне провадження у справі та призначив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

19. 19.08.2025 Білгород-Дністровськоим ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано відзив на касаційну скаргу, в якому просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

20.     Відзив мотивовано таким:

- скаржник не навів жодних конкретних обґрунтувань стосовно того, що саме було проявом протиправної бездіяльності державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови, тобто які фактичні обставини свідчать про те, що винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 15.08.2024 ВП № 75809440 є результатом невжиття державним виконавцем заходів, які він у межах своїх повноважень був зобов`язаний вжити, але не зробив цього;

- на думку Відділу, державним виконавцем своїми рішеннями, не порушені права скаржника як стягувача у виконавчому провадженні № 75809440.

21. 20.08.2025 Державним підприємством "Білгород-Дністровський морський торговельний порт"  подано відзив на касаційну скаргу, в якому просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, та у скасуванні оскаржуваних судових рішень.

22.     Відзив мотивовано таким:

- Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 10 березня 2025 року ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 916/183/21 скасував, а справу направив до Господарського суду Одеської області через те, що: суди попередніх інстанцій не визначилися з характером спірних правовідносин, не дослідили зведене виконавче провадження, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим в постанові Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав на те, що оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини першої статті 287 КАС України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів і підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства;

- в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 707/28/17-ц від 14.11.2018 зазначено, що визначальним критерієм для віднесення спору до адміністративної юрисдикції є наявність у зведеному виконавчому провадженні судових рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, чи рішень інших (не судових) органів, якщо ці рішення підлягають примусовому виконанню;

- зазначене підтверджує, що у цій справі наявний визначальний критерій для віднесення спору до адміністративної юрисдикції, адже в зведеному провадженні № 6045172 перебувають судові рішення, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, що підтверджується даними станом на 29.05.2025 облікової картки на зведене виконавче провадження №60451723, яка є в матеріалах справи;

- Скаржником не надано до суду належних та допустимих доказів того, що спочатку виконавче провадження ВП №75809440 було зупинено, а вже потім приєднано до зведеного виконавчого провадження.

Позиція Верховного Суду
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

23. Здійснюючи касаційне провадження Суд зазначає таке.

24. Відповідно до положень статті 129 Конституції України та статті 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", що також узгоджується зі змістом частини першої статті 327 ГПК України, відповідно до якої виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

25. У пункті 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

26. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

27. Відповідно до статті 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

28. Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

29. При цьому, якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення, за правилами господарського судочинства.

30. Частиною першою статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

31. Отже, зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема, ухваленого в порядку господарського судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі № 911/100/18.

32. Постановою Верховного Суду від 10.03.2025 було скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у цій справі № 916/183/21. При цьому Верховний Суд вказав, що висновки судів попередніх інстанцій у цій справі, зроблені за результатом розгляду скарги на дії ВДВС по суті в порядку господарського судочинства, є передчасними, а спірні судові акти ухвалені без належного встановлення обставин, пов`язаних з юрисдикцією суду, до якого звернулося ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" зі скаргою на постанову головного державного виконавця ВДВС.

33. Верховний Суд зазначив, що чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів і підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

34. На підставі викладеного Верховний Суд виснував, що суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили та не встановили, рішення судів якої юрисдикції чи інших (не судових) органів виконуються у зведеному виконавчому провадженні № 60451723. При цьому ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" як у скарзі на постанову державного виконавця ВДВС, так і в апеляційній скарзі посилалося на обставини, за яких виконавче провадження № 75809440 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 у справі № 916/183/21 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 60451723, однак судами зазначені доводи залишені без належних висновків. Таким чином, суди попередніх інстанцій не визначилися з характером спірних правовідносин, не дослідили зведене виконавче провадження, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

35. Згідно з частиною першою статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

36. Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист. Це правило діє і при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднані судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції.

37. При виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких ці судові рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

38. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 287 КАС України.

39. Вказані висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс19), від 20.06.2018 року в справі № 553/1642/15-ц (провадження № 14-207цс18), від 12.09.2018 року в справі № 461/5045/16-а (провадження № 11-675апп18) та від 16.01.2019 року в справі № 657/233/14-ц (провадження № 14-447цс18), від 13.02.2019 року у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) та від 10.04.2019 року у справі № 908/2520/16 (провадження № 12-30гс19), від 05.06.2019 року у справі № 911/100/18(провадження № 12-60гс19).

40. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс19) зазначено наступне: "У частині п`ятій вказаної статті (287 КАС України) передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист. Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції. Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, Велика Палата Верховного Суду вважає, що в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства".

41. З огляду на викладене, враховуючи сталу практику Верховного Суду щодо підвідомчості оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, та з огляду на те, що виконавче провадження № 75809440 входить до складу зведеного виконавчого провадження № 60451723, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, обґрунтовано зазначив про те, що скарга на дії державного виконавця підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

42. При цьому, судами попередніх інстанцій в цьому випадку, відповідно до положень частини першої статті 316 ГПК України було враховано     вказівки Верховного Суду, які викладені у постанові від 10.03.2025.

43. Пунктом 1 частини першої статті 231 ГПК України зазначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

44. Підсумовуючи викладене, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.03.2025 у цій справі, беручи до уваги наведені нормативні приписи та той факт, що скарга не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі на підставі положень пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України.

45. Суд відхиляє доводи скаржника про те, що суди попередніх інстанцій безпідставно застосували до спірних правовідносин положення пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України й не дослідили зведене виконавче провадження № 60451723 з метою з`ясування дійсних обставин справи. Скаржник зазначає, що доводи судів попередніх інстанцій про підвідомчість цього спору судам адміністративної юрисдикції - є безпідставними та необґрунтованими, а посилання на судову практику Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц, від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 17.10.2018 у справах № 927/395/13 та № 5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16 в даному випадку не є релевантною, оскільки фактичні обставини справ є відмінними, з огляду на таке.

У справі № 660/612/16-ц предметом розгляду була скарга, у якій з урахуванням уточнених вимог скаржник просив, зокрема, визнати незаконними дії (бездіяльність) посадових осіб Великоолександрівського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області та УДВС ГТУЮ у Херсонській області щодо надання та передачу документів стосовно нежитлових виробничо-складських приміщень, на реалізацію ДП "Сетам" для внесення інформації щодо проведення електронних торгів з реалізації цього майна.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про необхідність оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у порядку адміністративного судочинства.

У справі № 906/530/17 предметом розгляду була скарга на дії ВДВС, у якій скаржник просив визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області щодо:   складання 13 листопада 2017 року розрахунку розподілу стягнутої з боржника суми для задоволення вимог стягувачів за зведеним виконавчим провадженням № 48314803 від 31 липня 2015 року з урахуванням виконавчого збору в сумі 341 262,96 грн відповідно до постанови Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області № 32467845 (виконавче провадження № 40551574);     неперерахування на користь ТОВ "Патріа-Баланс" як стягувача у виконавчому провадженні № 54665544 коштів у сумі 277 929,92 грн, стягнутих з боржника - ТОВ "Темп";     зарахування призначених для ТОВ "Патріа-Баланс" як стягувача у виконавчому провадженні № 54665544 коштів у сумі 277 929,92 грн з метою погашення заборгованості по виконавчому збору за зведеним виконавчим провадженням № 40709665.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про необхідність оскарження у порядку адміністративного судочинства рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

У справі № 927/395/13 предметом розгляду була скарга на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - УДВС ГТУЮ у Чернігівській області) Ленька А.М., у якій скаржник просив визнати незаконними його дії щодо зупинення вчинення виконавчих дій у межах зведеного виконавчого провадження № 15700088.

У справі № 5028/16/2/2012 предметом розгляду була скарга на дії органу державної виконавчої служби, в якій просило суд: визнати незаконними дії головного державного виконавця УДВС щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження № 15700088.

У вказаних справах Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що оскарження відповідного рішення та дій державного виконавця органу державної виконавчої служби під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

У справі № 808/2265/16 предметом розгляду був позов про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС від 12 липня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить Підприємству, в межах суми 12 млн 730 тис. 74 грн.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що оскільки законодавством, чинним як на час виникнення спірних відносин, так і на час касаційного перегляду справи, не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, Велика Палата Верховного Суду вважає, що при вирішенні питання про належність справи за позовом Підприємства до юрисдикції адміністративного суду, суд апеляційної інстанції мав застосувати частину першу статті 181 чинного на той час КАС та розглядати справу за правилами адміністративного судочинства.

Отже, проаналізувавши зміст постанов Верховного Суду у справах   №№ 660/612/16-ц, 906/530/17, 927/395/13, 5028/16/2/2012, 808/2265/16, (на які посилається скаржник), за критеріями подібності, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, колегія суддів дійшла висновку про подібність цієї справи за змістовним критерієм. Відтак, правовідносини у вказаних справах, на які посилається скаржник, та у справі, що переглядається, є релевантними за критеріями подібності. 

Тому, суди попередніх інстанцій обґрунтовано послалися на висновки викладені у вказаних постановах Верховного Суду.

При цьому, суди попередніх інстанцій дотрималися вимог частини першої статті 316 ГПК України та врахували вказівки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.03.2025 у цій справі.

Щодо посилань скаржника на нерелевантність постанови Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17 колегія суддів зазначає, що у змісті оскаржуваних судових рішень у справі № 916/183/21 відсутні посилання на вказану постанову суду касаційної інстанції.

Наведеним спростовуються доводи скаржника про те, що суди попередніх інстанцій безпідставно застосували до спірних правовідносин положення пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України й не дослідили зведене виконавче провадження № 60451723 з метою з`ясування дійсних обставин справи та про те, що доводи судів попередніх інстанцій про підвідомчість цього спору судам адміністративної юрисдикції - є безпідставними та необґрунтованими, а посилання на судову практику Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц, від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 17.10.2018 у справах № 927/395/13 та № 5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16 не є релевантною.

46. Суд відхиляє доводи скаржника про те, що суди не враховували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 10.04.2019 у справі № 908/2520/16 та від 14.11.2018 у справі № 707/28/17-ц, що сама наявність зведеного виконавчого провадження не свідчить про обов`язкову адміністративну юрисдикційність для звернення зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця. Також скаржник стверджує, що суди попередніх інстанцій порушили приписи статті 6 Конвенції, оскільки проігноровали його доводи, викладені у скарзі на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровський ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А. В. про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 75809440 у справі № 916/183/21 та поясненнях у цій справі, з огляду на таке.

У справі № 908/2520/16 предметом розгляду була скарга на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Романа Сергійовича (далі - державний виконавець) щодо винесення постанови від 19 вересня 2018 року про повернення стягувачу (ТОВ "ТД "Украгропром") виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП № 53885595.

У вказаній справі встановлено, що предмет скарги ТОВ "ТД "Украгропром" на дії державного виконавця (тобто суть оскаржуваних дій) стосується правомірності повернення виконавчого документа стягувачу в межах виконавчого провадження ВП № 53885595 (з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 05 грудня 2016 року у цій справі), яке станом на момент вчинення оскаржуваних дій вже було виведено зі зведеного виконавчого провадження ВП № 44561389.

У справі № 707/28/17-ц предметом розгляду була скарга на бездіяльність державного виконавця та начальника Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області.

У вказаній справі встановлено, що суди правильно розглянули спір у порядку цивільного судочинства, оскільки як судом першої інстанції, так і апеляційної інстанції не встановлено, що до зведеного виконавчого провадження долучено інше рішення, яке підлягало примусовому виконанню, і таке рішення ухвалене не в порядку цивільного судочинства.

Як вже було зазначено, у цій справі № 916/183/21 предметом розгляду є скарга на постанову Головного державного виконавця ВДВС Березнюк А. В., з вимогою визнати неправомірною та скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 15.08.2024 ВП № 75809440 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.05.2021 у справі № 916/183/21.

У цій справі встановлено, що 15.08.2024 головним державним виконавцем було прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження № 75809440 до зведеного виконавчого провадження № 60451723, яке веде Білгород-Дністровський ВДВС. Того ж дня, державним виконавцем було прийнято постанову ВП № 75809440 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області № 916/183/21 від 13.05.2021. Судами встановлено, що згідно з обліковою карткою на зведене виконавче провадження № 60451723 про стягнення коштів з боржника - ДП "Білгород-Дністровський морський торговельний порт", встановлено, що до зведеного виконавчого провадження № 60451723 входить 392 виконавчих проваджень на суму боргу 55 749 640,09 грн.  З них 146 виконавчих проваджень по стягненню на користь фізичних осіб заробітної плати на суму 9 118 116,29 грн; 152 виконавчих проваджень по стягненню боргу на користь держави на суму 20 346 745,35 грн; 94 виконавчих проваджень по стягненню боргу на користь юридичних осіб на суму 26 284 778,45 грн. Також, судами встановлено, що у зведене виконавче провадження № 60451723 об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. Вчинення головним державним виконавцем Березнюк А.В. оскаржуваних дій мало місце, коли виконавче провадження № 75809440 вже перебувало у зведеному виконавчому провадженні № 60451723, про що виснував Верховний Суд у постанові від 10.03.2025 у справі № 916/183/21.

Фактичні обставини у вказаних справах №№ 908/2520/16, 707/28/17-ц не є подібними до фактичних обставин у справі № 916/183/21, оскільки судами у цій справі встановлено обставини приєднання виконавчого провадження № 75809440 до зведеного виконавчого провадження № 60451723, при цьому у зведене виконавче провадження № 60451723 об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Відтак, на висновки у наведених постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 908/2520/16 та від 14.11.2018 у справі № 707/28/17-ц скаржник послався, виокремивши їх із контексту вказаних судових рішень, не урахувавши викладених в рішеннях правових позицій Верховного Суду стосовно спірних правовідносин та предмету спору, в контексті досліджуваних судами у справі № 916/183/21 доказів та встановлених фактичних обставин.

Наведеним спростовуються аргументи скаржника про те, що суди не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 10.04.2019 у справі № 908/2520/16 та від 14.11.2018 у справі № 707/28/17-ц, що  сама наявність зведеного виконавчого провадження не свідчить про обов`язкову адміністративну юрисдикційність для звернення зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, а також, що суди попередніх інстанцій порушили приписи статті 6 Конвенції, оскільки проігноровали його доводи, викладені у скарзі на постанову головного державного виконавця Білгород-Дністровський ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Березнюк А. В. про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 75809440 у справі № 916/183/21 та поясненнях у цій справі.

47. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у відповідності до пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

48. Пунктом 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

49. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 Господарського процесуального кодексу України).

50. З огляду на наведене, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Одеської області від 02.04.2025 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 без змін через відсутність передбачених процесуальним законом підстав для їх скасування.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.04.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у справі № 916/183/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                         І. Кондратова

Судді                                                                                                   Г. Вронська

                                                                                                            Н. Губенко