ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року	Львів	Справа № 380/6432/25 пров. № А/857/19998/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Запотічний І.І., 
суддя                                                               Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» на рішення  Львівського окружного  адміністративного суду  від 15 квітня 2025 року у справі № 380/6432/25 (головуючий суддя Брильовський Р.М., м. Львів, спрощене позовне  провадження) за адміністративним  позовом «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ»  до Головного  управління ДПС у Львівській області  про скасування  податкового повідомлення-рішення, - 
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» (позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (відповідач), в якому просило суд  визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Львівській області від 17.03.2025 № 11074/13-01-07-07 (форма В1).
Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на наступне. Рішення не містить обґрунтування неналежності документального оформлення виконання зобов`язань між позивачем та ТзОВ «Інженерно-будівельною компанією «Каркас».  З аналізу оскаржуваного рішення вбачається те, що позивач помилково зазначив звітний (податковий) період. Оскільки помилкове зазначення позивачем звітного (податкового) періоду не вплинуло на розрахунки позивача з бюджетом, то зменшення суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а відповідно і відмова в бюджетному відшкодуванні є в цьому випадку необґрунтованим. Тобто, податковим правопорушенням є не будь-які арифметичні чи методологічні помилки, а лише ті, які призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, встановлених  Податковим кодексом України  та іншим законодавством, а саме до неправильного формування податкового кредиту та завищення суми від`ємного значення ПДВ. Будь-яких порушень у взаємовідносинах з ТзОВ «ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРКАС» та акті податкової перевірки не встановлено. Просив позов задовольнити.
Рішенням   Львівського окружного  адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у задоволені позову відмовлено повністю. 
Не погодившись із  рішенням суду першої інстанції  позивачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування  судом першої інстанції норм матеріального права просить таке скасувати, та прийняти нове, яким  позовні вимоги задовольнити повністю. Апеляційна скарга фактично мотивована доводами  адміністративного  позову. 
Відповідач 24.06.2025  подав відзив на апеляційну скаргу. Зокрема зазначає, що така не грунтується на нормах чинного законодавства.  Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за грудень 2024 року (рядок 17 (колонка Б) Декларації) встановлено його завищення на суму 50000 грн., внаслідок чого підприємством завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (рядок 19) всього у сумі 50000грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що задекларована до бюджетного відшкодування в сумі 50000грн. Станом на дату проведення перевірки наявна наступна інформація по зареєстрованих податкових накладних, отриманих від ТзОВ «ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРКАС» за період виписки березень 2024 на користь ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» в ЄРПН. Сума податку на додану вартість відповідно до податкової накладної від 01.03.2024 №1 включена ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2024 року в сумі 483333,3грн, що відповідає даним додатку 1 до Податкової декларації з податку на додану вартість за вказаний період та задекларована до бюджетного відшкодування в розмірі 483333,3грн за звітний податковий період в липень 2024року, що відповідає даним додатку 3 «розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)» за липень 2024. Суму податку на додану вартість відповідно до податкової накладної від 20.03.2024 №4 включено ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2024 року в сумі 50000грн, що відповідає даним додатку 1 до Податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2024 року та в додаток 3 «розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)» за липень 2024. Однак сума не відшкодована, так як відмовлено у відшкодуванні за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2024 року. За результатами перевірки дана сума включена у рядок 16 декларації за жовтень 2024р. «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу». У таблиці 1 «Розрахунок суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суми бюджетного відшкодування» додатку № 2 до податкової декларації з ПДВ "Розрахунок суми бюджетного відшкодування та суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)» за грудень 2024 року відображено сума від`ємного значення, задекларована до бюджетного відшкодування в розмірі 50000грн за період складання податкової накладної березень 2024року за звітний податковий період травень 2024року та 50000грн за звітний податковий період жовтень 2024 року, тобто за період складання податкової накладної березень 2024 від`ємне значення (рядок 19) склало 100000грн, однак, як вказано вище за цей період є тільки одна податкова накладна, сума ПДВ по якій не відшкодована, на суму ПДВ 50000грн. По постачальнику ТзОВ «ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРКАС» завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 50000грн, внаслідок чого підприємством завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (рядок 19) всього у сумі 50000грн, що призвело до завищення суми задекларованої до бюджетного відшкодування (рядок 20 Податкової декларації з податку на додану вартість) за грудень 2024 року на суму 50000грн. Уразі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до  норм чинного законодавства.  Просить  апеляційну скаргу ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» на рішення Львівського окружного  адміністративного суду  від 15.04.2025  у справі № 380/6432/25 залишити без  задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
У відповідності до частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
ГУ ДПС у Львівській області на підставі наказу від 05.02.2025 № 901-ПП «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» провело позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
Перевіркою дотримання ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року у Декларації з податку на додану вартість від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків: - 198.1, п.198.3, п.  198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу, внаслідок чого відмовлено в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку згідно з поданою Податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2024 в сумі 50000грн; - п.198.1, п.198.3, п.  198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу, внаслідок чого завищено суму, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Податкової декларації з податку на додану вартість) за грудень 2024 року на суму 43787 гривень.
За результатами перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 17.03.2025 №11074/13-01-07-07 на суму завищення бюджетного відшкодування 50000грн і суму штрафної санкції 25000грн та податкове повідомлення-рішення від 17.03.2025 №11075/13-01-07-07 на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 43787грн. Податкове повідомлення-рішення від 17.03.2025 №11075/13-01-07-07 ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» не оскаржується.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції  зазначив, що контролюючий орган довів обставини, які свідчать, про те що позивач неналежно виконував вимоги, установлені  Податковим кодексом України, тому позивача правомірно притягнуто до фінансової відповідальності. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення  від 17.03.2025 № 11074/13-01-07-07 (форма В1) прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги,  колегія суддів  погоджується з висновками суду першої інстанції  та зазначає наступне.
Відповідно до  статті 19 Конституції України  правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно з підпунктом  75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України  документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок регламентовано  ст. 78 ПК України, якою визначені обставини, при наявності яких можуть здійснюватися такі перевірки.
За змістом пп.  78.1.8  п.  78.8 ст. 78 ПК України  документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у  розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Згідно з п.  78.4 ст. 78 ПК України  право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному  статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Водночас пунктом  200.11 статті 200  розділу  V ПК України  закріплено право контролюючого органу на проведення документальної перевірки платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 розділу II Кодексу, у разі подання платником податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.
Правила визначення сум податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, порядок узгодження заявленої до відшкодування суми податку, закріплено в  ст. 200 ПК України.
Так, положеннями п.  200.1 ст. 200 Податкового кодексу України  встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
За змістом п.  200.4 ст. 200 ПК України  визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього  Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту  200-1.3 статті 200-1  цього  Кодексу  на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту  200-1.3 статті 200-1  цього  Кодексу  на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
З урахуванням пп. «б» п.  200.4 ст. 200 ПК України  при від`ємному значенні різниці між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду платник ПДВ має право заявити таку суму, в частині, що не перевищує реєстраційну суму на момент отримання контролюючим органом декларації, до бюджетного відшкодування, зокрема, на поточний рахунок платника податку.
Відповідно до п.  198.1 ст. 198 ПК України  до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.3 цієї статті визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом  193.1 статті 193  цього  Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незвершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту  198.6 статті 198 Податкового кодексу  не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом  201.11 статті 201  розділу  V ПК України. Податкові накладні, отримані з ЄРПН, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту (пункт  201.10 статті 201  розділу  V ПК України).
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до  ПК України.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, передбачений п.200.1 ст. 200 Податкового Кодексу України, де вказано, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до  п.200.4,  200.7, 200.8,  200.9. ст.200 Податкового кодексу  передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а)враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього  Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту  200-1.3 статті 200-1  цього  Кодексу  на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту  200-1.3 статті 200-1  цього  Кодексу  на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в)та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 статті 200 - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводиться відповідно до  ПК України.
Підпунктом  14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України  передбачено, що бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника.
Таким чином, платник податку на додану вартість до бюджетного відшкодування має право віднести від`ємне значення, сформоване за рахунок сум податку, нарахованих та фактично сплачених отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту  200-1.3 статті 200-1 ПК України  на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.
З акту перевірки  від 25.02.2025 №8796/13-01-07-07/45130587 вбачається, що під час проведення перевірки позивача встановлено, що ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» на порушення п.198.1, п.198.3, п.  198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу  - завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 50000грн, внаслідок чого підприємством завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (рядок 19) всього у сумі 50000грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що задекларована до бюджетного відшкодування в сумі 50000грн.
ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» подало до контролюючого органу Податкову декларацію за грудень 2024 року від 20.01.2025 №9419030667 (з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 28.01.2025 №9010617791, від 28.01.2025 №9010632208).
Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за грудень 2024 року (рядок 17 (колонка Б) Декларації) встановлено його завищення на суму 50000 грн, внаслідок чого підприємством завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (рядок 19) всього у сумі 50000грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що задекларована до бюджетного відшкодування в сумі 50000грн.
Податковий орган в ході проведення перевірки встановив, що відповідно до підсистеми  Архів електронної звітності-ІКС Єдине вікно подання електронної звітності  ІТС ,,Податковий блок  станом на дату проведення перевірки наявна наступна інформація по зареєстрованих податкових накладних, отриманих від ТзОВ «ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРКАС» за період виписки березень 2024року на користь ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» в ЄРПН: суму податку на додану вартість відповідно до податкової накладної від 01.03.2024 №1 включено ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2024 року в сумі 483333,3грн, що відповідає даним додатку 1 до Податкової декларації з податку на додану вартість за вказаний період та задекларована до бюджетного відшкодування в розмірі 483333,3грн за звітний податковий період в липень 2024року, що відповідає даним додатку 3 «розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)» за липень 2024року; суму податку на додану вартість відповідно до податкової накладної від 20.03.2024 №4 включено ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2024 року в сумі 50000грн, що відповідає даним додатку 1 до Податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2024року та в додаток 3 «розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)» за липень 2024року. Однак сума не відшкодована, так як відмовлено у відшкодуванні за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2024 року. За результатами перевірки дана сума включена у рядок 16 декларації за жовтень 2024 року «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу».
Відповідно, у таблиці 1 «Розрахунок суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суми бюджетного відшкодування» додатку № 2 до податкової декларації з ПДВ "Розрахунок суми бюджетного відшкодування та суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)» за грудень 2024 року відображено сума від`ємного значення, задекларована до бюджетного відшкодування в розмірі 50000 грн за період складання податкової накладної березень 2024р. за звітний податковий період травень 2024 року та 50000 грн за звітний податковий період жовтень 2024р., тобто за період складання податкової накладної березень 2024 року від`ємне значення (рядок 19) склало 100000грн, однак, як вказано вище за цей період є тільки одна податкова накладна, сума ПДВ по якій не відшкодована, на суму ПДВ 50000грн.
З врахуванням наведеного - по постачальнику ТзОВ «ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «КАРКАС» завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 50000грн, внаслідок чого підприємством завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (рядок 19) всього у сумі 50000грн, що призвело до завищення суми задекларованої до бюджетного відшкодування (рядок 20 Податкової декларації з податку на додану вартість) за грудень 2024 року на суму 50000грн.
Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України  податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених  ПК України) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених  ПК України.
Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену  ПК України  та іншими законами України (п.109.2 ст.109 ПК України).
Згідно з п.109.3 ст.109 ПК України  у випадках, визначених п.119.3 ст.119; п.123.2  - п.123.5 ст.123; п.124.2, п.124.3 ст.124; п.125.1.2-п.1251.4 ст.1251 ПК України, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.
Відповідно до п.  123.1. ст. 123 ПК України  вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту  54.3 статті 54  цього  Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Згідно з п.  123.2. ст. 123 ПК України  діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006).
Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідност.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Керуючись  243,250,308,310,315,316,321,322,325, 328,329  КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮМ ЛІКВІД ГАЗ» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року  у справі № 380/6432/25  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар