П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 вересня 2025 року 	 	справа 160/31310/24	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Головко О.В., Ясенова Т.І.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 (суддя Прудник С.В.) про відмову в задоволенні заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області про зобов`язання видати довідку про розмір грошового забезпечення  

ВСТАНОВИВ:

          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 25.11.2021 за прирівняною посадою поліцейського на день звільнення відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень Постанови КМУ №45 від 13.02.2008 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови КМУ №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, підвищення, доплати, премії) для проведення з 01.12.2021 перерахунку основного розміру пенсії. 
Рішення отримано відповідачем 07.02.2025.
Постановою державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень в Дніпропетровській області від 08.04.2025 відкрито виконавче провадження. 
ГУ ДФС в Дніпропетровській області 27.02.2025 подало заяву, в якій просило роз`яснити рішення з урахуванням відсутності нормативного акту, який встановлює відповідність посад податкової міліції посадам поліцейських співвідношення спеціальних звань податкової міліції зі спеціальними званнями поліцейських; відсутності інформації щодо нарахованих розмірів щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення поліцейських.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 відмовлено в роз`яснені судового рішення. 
ОСОБА_1 18.06.2025 звернувся з заявою про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 в задоволенні заяви відмовлено. Суд вказав що на виконання рішення суду ГУ ДФС в Дніпропетровській області виготовило і надіслало до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 25.11.2021.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу про відмову в задоволенні заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення. Посилається на те, що у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 25.11.2021 всі складові грошового забезпечення зазначені з нульовими показниками, а не за прирівняною посадою поліцейського. 
          Надаючи оцінку законності оскаржуваної ухвали, колегія суддів виходить з наступного:
Відповідно до статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення в порядку, встановленому статтями 287, 382 – 383 цього Кодексу.
          Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта ладних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
          Відповідно до частини 2 статті 382-1 КАС України, за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або про відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
Відповідно до частини 3 статті 382-2 КАС України, встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше 10 календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до частини 4 статті 382-1 КАС України, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень. Відповідно до частини 5 статті 382-1 КАС України, ухвалу суду про відмову в задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухали є остаточною і оскарженню не підлягає.
Відповідно до частини 6 статті 382-1 КАС України, ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 382-3 КАС України. 
Відмовляючи в задоволенні заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, суд першої інстанції необгрунтовано не врахував положення статті 124 Конституції України, частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини 2 статті 14, частини 1 статті 370 КАС України про обов`язковість судових рішень для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 чітко зазначено що ГУ ДФС в Дніпропетровській області зобов`язано подати до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 25.11.2021 за прирівняною посадою поліцейського на день звільнення.
Виготовлення довідки №14/04-97-10/РГ від 08.05.2025 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 25.11.2021 з нульовими показниками (ас96) немає нічого спільного з виконанням судового рішення. Адже в довідці мають бути конкретні числові показники основних і додаткових видів грошового забезпечення позивача за прирівняною посадою поліцейського, а не «нулі» в усіх графах довідки. 
Як наслідок, державним виконавцем складений акт про невиконання судового рішення без поважних причин оскільки довідка №14/04-97-10/РГ від 08.05.2025 не містить даних у відповідності до резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025.   
Суд першої інстанції проігнорував той факт, що захищене судовим рішенням порушене право ОСОБА_1 тривалий час фактично не відновлюється, що нівелює засадничі принципи адміністративного судочинства. 
           В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Хорнсбі проти Греції зазначено що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожній особі розгляд судом спорів про її цивільні права і обов`язки. У такий спосіб реалізується право на суд, найважливішим аспектом якого є право доступу до правосуддя, тобто право звертатись до суду в цивільних справах. Однак це право стало б ілюзією, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не діючим на шкоду однієї із сторін. Важко уявити, що стаття 6 Конвенції, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії – справедливий, публічний, швидкий розгляд, залишила реалізацію судових рішень без захисту. Якщо вважати що стаття 6 Конвенції говорить тільки про доступ до правосуддя і судового процесу, то це, імовірно, привело б до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що договірні держави зобов`язались дотримуватись, коли вони ратифікували Конвенцію. Виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розглядатись як невід`ємна частина суду в розумінні статті 6 Конвенції. 
          З урахуванням того, що права ОСОБА_1 , захищені рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025, тривалий час не відновлюються з вини відповідача, заява про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення є цілком обгрунтованою.           
На переконання колегії суддів, існують об`єктивні причини, які вимагають застосування механізму судового контролю з метою забезпечення належного виконання судового рішення, яке тривалий час набрало законної сили, а доводи окружного суду, на які він послався, відмовляючи у зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, є безпідставними. 
          Керуючись статтями 241 – 244, 315, 320 – 322 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
                   Скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.
Направити справу для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.   

Постанова оскарженню не підлягає. 

   
Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      О.В. Головко 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова