ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 296/9143/23
провадження № 51-5660км24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого	   ОСОБА_1 ,	
суддів	   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
за участю: секретаря судового засідання      ОСОБА_4 , прокурора                                            ОСОБА_5 , захисника                                            ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),	
розглянув у судовому засіданні касаційні скарги засудженого
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Небит-Даг ТССР, жителя м. Житомира,
та його захисника ОСОБА_6 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року.
Обставини справи 

1. Оскарженим вироком ОСОБА_7 засуджено:
-       за частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України (КК) - до арешту на строк 2 місяці;
-       за частиною 3 статті 296 КК - до позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;
-       за частиною 1 статті 345 КК - до позбавлення волі на строк 2 роки. 
2. На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці. 
3. Суд визнав доведеним, що 20 липня 2023 року засуджений в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні магазину «Квара» на провулку Крилова, 12 у м. Житомирі показав продавчині свій статевий орган; наніс кулаком удари об шафу; розбив скляну пляшку об морозильну камеру, після чого перекинув її на прилавки з товаром; наніс удар дерев`яною шваброю по руці та удари в обличчя та потилицю ОСОБА_8 ; погрожував пістолетом «Flobert» працівнику охорони ТОВ «ВЕНБЕСТ» ОСОБА_9 ; збив шваброю пляшки з полиць та перевернув холодильну камеру з товаром. Після цього, розбивши скляну пляшку та, направивши її в бік військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_10 , який прибув на виклик до вказаного магазину, погрожував останньому фізичною розправою, а також сміттєвою урною наніс два удари по вхідних дверях магазину. 
4. Згодом засуджений, перебуваючи в приміщенні Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області пошкодив ІР камеру відеонагляду та телевізор, заподіявши ГУНП в Житомирській області матеріальну шкоду на суму 1763,32 грн. 
5. Апеляційний суд оскарженою ухвалою змінив вирок в частині призначення покарання та призначив ОСОБА_7 покарання у виді: 
-       за частиною 1 статті 296 КК - штрафу в розмірі 17000 грн.;
-       за частиною 3 статті 296 КК - позбавлення волі на строк 2 роки;
-       за частино 1 статті 345 КК - позбавлення волі на строк 1 рік.
6. На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. В іншій частині вирок суду залишено без зміни.
Вимоги і доводи касаційних скарг 

7. Захисник, посилаючись на частину 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (КПК), просить скасувати оскаржені рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Засуджений з тих же підстав просить змінити оскаржені рішення та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. 
8. Сторона захисту стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано врахував при призначенні покарання те, що засуджений є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні від 13 травня 2020 року, а також ризик повторного вчинення ним злочинів. При цьому суд не взяв до уваги причини, які передували вчиненню злочинів, зокрема повідомлення засудженому про наявність у нього невиліковної хвороби.
9. Крім цього, зазначає, що суди попередніх інстанцій:
не взяли до уваги, що ОСОБА_7 є інвалідом 3-ї групи по психічному захворюванню та перебуває на обліку у лікаря-психіатра;
не призначили відповідних експертиз для визначення психічного стану засудженого на момент вчинення злочинів.
Позиція учасників касаційного розгляду 

10. У судовому засіданні сторона захисту підтримала доводи касаційних скарг, просили їх задовольнити.
11. Засуджений просив проводити розгляд справи без його участі.
12. Прокурор заперечила проти доводів касаційних скарг сторони захисту, просила залишити оскаржені рішення без зміни.
13. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило. 
Оцінка Суду

14. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, Суд дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково.
15. Відповідно до частини 2 статті 433 КПК касаційна інстанція переглядає рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення касаційна інстанція керується статтями 412?414 КПК. 
16. Ухвала апеляційного суду - це рішення суду вищого рівня стосовно законності, обґрунтованості та вмотивованості рішення суду першої інстанції, що перевіряється в апеляційному порядку, тому, безумовно, повинна відповідати вимогам статті 370 КПК. Крім того, зміст цього судового рішення повинен відповідати вимогам статті 419 КПК .
17. Зазначених вимог закону апеляційний суд не дотримався.
18. Відповідно до частини 1 статті 509 КПК має бути залучений експерт (експерти) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
19. Поведінка засудженого на час подій, що є предметом цієї справи, давали підстави ставити під сумнів його здатність оцінювати ситуацію і контролювати свою поведінку. Такі сумніви підсилюються відомостями про його перебування на обліку у психіатра, зокрема, пенсійне посвідчення та запит поліції, які не були в достатній мірі досліджені під час розгляду в судах попередніх інстанцій. Ці обставини давали підстави для призначення ОСОБА_7 психіатричної експертизи. 
20. Суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином доводи апеляційної скарги засудженого щодо необхідності проведення психіатричної експертизи та не надав на них переконливу відповідь. За таких обставин ухвалу апеляційного суду не можна вважати законною та обґрунтованою. 
21. Допущені порушення є істотними, у зв`язку з чим ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
22. Суд згідно зі статтею 433 КПК не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржених судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, а тому не може усунути ці порушення. 
23. Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати викладене, здійснити провадження із додержанням вимог чинного законодавства.
24. Оскільки рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, колегія суддів не розглядає інші доводи касаційної скарги.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд 
ухвалив:
Касаційні скарги засудженого та його захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає. 
Судді:

 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                            ОСОБА_3