УХВАЛА
07 жовтня 2025 року
м. Київ 
 
справа № 953/9832/23
провадження № 51-3851ск25
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянула касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 червня 2025 року і 
встановила:
до Касаційного кримінального суду надійшла касаційна скарга захисника, в якій вона висуває вимогу про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Натомість у поданій скарзі, заперечуючи правомірність засудження ОСОБА_5 , усупереч законодавчим приписам захисник стверджує про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при ухваленні вироку за ст. 126-1 КК України, захисник наводить доводи щодо суворості призначеного покарання, чим допускає суперечності.
Вимоги касаційної скарги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Проте, в прохальній частині скарги автором заявлена вимога про скасування вироку та ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, при цьому захисником не враховано, що у разі скасування вироку, у суду апеляційної інстанції буде відсутній предмет перегляду.
Таким чином, вимоги захисника не конкретизовані та сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК України.
Крім цього, захисник не зазначає, у чому конкретно полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно доводи апеляційної скарги сторони захисту, в порушення ст. 419 КПК України, суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
За таких обставин, якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, то постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів
постановила:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду 
м. Харкова від 07 квітня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 червня 2025 року, залишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                            ОСОБА_3