ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3783/24  Номер провадження 22-ц/814/2895/25	Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Карпушин Г.Л., Чумак О.В.
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 квітня 2025 року, постановлене суддею Цибізовою С.А.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

п о с т а н о в и в:
20.08.2024 ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 19.03.2015 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори №2010581684 та №2010581717. Сторонами зобов`язання за такими договорами погоджено наступні умови кредитування: розмір кредитних коштів - 50000,00 грн.; призначення - споживчий кредит; проценти - 0,1% річних; строк кредитування- не пізніше 19.03.2020; штраф за кожен факт порушення - 25,00 грн.
Відповідач допустив порушення умов зобов`язання унаслідок чого станом на 13.06.2016 виникла заборгованість, а саме: за кредитним договором №2010581684 у загальному розмірі 64733,43 грн., яка складається із: 49966,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14767,17 грн. - заборгованість за нарахованими доходами (%); та за договором №2010581717 у загальному розмірі 64736,75 грн., із якої: 49966,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14770,49 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками (%).
13.06.2016 ПАТ «ОТП Банк» відступив право вимоги за такими кредитними договорами на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», який 29.01.2019 відступив його на користь позивача, про що укладено договір факторингу №29/01/19-2. 
Позивач зазначає, що з 29.01.2019 по день звернення в суд із позовом на рахунки ТОВ «ФК «Прайм Альянс» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2010581684 надійшло 7637,27 грн., а за договором №2010581717 - 7637,42 грн.
Із підстав викладеного, просить захистити порушене право та стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за такими договорами, а саме:
-        за кредитним договором №2010581684 від 19.03.2015 у розмірі 42734,80 грн. та складається із заборгованості за кредитом у межах 3-х річного терміну з 20.03.2017 по 19.03.2020, що складає 32452,09 грн., з яких основна сума кредиту (тіло) - 32446,97 грн. та проценти за користування кредитними коштами - 5,21 грн., а також з урахуванням інфляції та 3% річних у відповідності до статті 625 ЦК України за період із 29.01.2019 по 23.02.2022 у розмірі 10282,71 грн.;
-        за кредитним договором №2010581717 від 19.03.2015 у розмірі 42734,80 грн. та складається із заборгованості за кредитом у межах 3-х річного терміну з 20.03.2017 по 19.03.2020, що складає 32452,09 грн., з яких основна сума кредиту (тіло) - 32446,97 грн. та проценти за користування кредитними коштами - 5,21 грн., а також з урахуванням інфляції та 3% річних у відповідності до статті 625 ЦК України за період із 29.01.2019 по 23.02.2022 у розмірі 10282,71 грн.;
-        а також стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. та на професійну правничу допомогу в розмірі 9084,00 грн.
       Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2025 позов задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором №2010581684 від 19.03.2020 у розмірі 24 814,93 грн.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором №2010581717 від 19.03.2020 у розмірі 24 814,54 грн.
       У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» судовий збір у розмірі 1756,24 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2320,00 грн.
       Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем підтверджено належними доказами факт отримання позичальником кредитних коштів та неналежне виконання позичальником зобов`язання в частині їх повернення кредитору. Визначаючи розмір стягнення, районний суд виходив із того, що сплачені позичальником кошти у розмірі 7637,16 грн. та 7637,55 грн. у порядку статті 534 ЦК України підлягають зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту, а у задоволенні решти вимог позову слід відмовити з підстав їх недоведеності. 
       Не погодившись із таким рішенням відповідачка оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати в частині, якою позов задоволено, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
       Зазначає, що при звернення в суд із цим позовом позивач надав копії кредитних договорів сумнівної якості, що стало підставою для залишення позову без руху, про що постановлена ухвала суду від 10.09.2024. 
       У подальшому, ухвалою суду від 27.09.2024 провадження у справі було відкрито, але в судовому засіданні представник відповідачки - адвокат Караулов О.О. наголошував на відсутності оригіналів кредитних договорів №2010581684 та №2010581717 від 19.03.2015, які судом неодноразово витребовувалися, але так і не були надані позивачем, що, на думку відповідачки, виключає підстави для задоволення позовних вимог.
       Звертає увагу, що на указаних кредитних договорах наявні відмітки про вчинені виконавчі написи, які в судовому порядку були визнані такими, що не підлягають виконанню, серед іншого, з підстав відсутності оригіналів відповідних правочинів. 
       Із підстав викладеного, наводячи практику Верховного Суду, сформовану у справі №219/1704/17 від 13.05.2020, просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав неможливості встановити реальність правовідносин, що склались між сторонами, а також правильність нарахування відсотків та погодження інших істотних умов зобов`язання.
       Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29.05.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду без проведення судового засідання в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 09.06.2025.
       12.06.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення. 
       Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.03.2015 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори №2010581684 та №2010581717. 
Зі змісту кредитного договору №2010581684 від 19.03.2015 убачається погодження сторонами зобов`язання наступних умов кредитування: розмір та валюта кредиту: на споживчі цілі - 50 000,00 грн.; строк кредиту: 60 міс., з 19.03.2015 по 19.03.2020; розмір процентної ставки: 0,01% річних.
Додатком №1 до указаного договору є «Графік платежів», який містить підпис позичальника.
Один із оригінальних примірників цього договору та додаток №1 «Графік платежів» до цього договору отримала ОСОБА_1 , про що наявна відмітка у договорів./а.с.12, 13 т.1/
Сторонами зобов`язання за кредитним договором №2010581717 від 19.03.2015 погоджено наступні умови кредитування: розмір кредитних коштів - 50000,00 грн.; призначення - споживчий кредит; проценти - 0,1% річних; строк кредитування- не пізніше 19.03.2020. Додатком №1 до указаного договору є «Графік платежів», який містить підпис позичальника. Один із оригінальних примірників цього договору та додаток №1 «Графік платежів» до цього договору отримала ОСОБА_1 , про що наявна відмітка у договорів./а.с.15-16 т.1/
19.03.2018 сформовані заяви на видачу готівки №D00T00QZ01, №D00T00QYM9 від 19.03.2015 по 50000,00 грн. кожна, які містять підписи отримувача та представника банку./а.с.14, 17 т.1/ 
Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором №2010581684 усього заборгованість станом на 13.06.2016 становить 64733,43 грн., у тому числі: кредит - 49 966,26 грн.; відсотки - 1,99 грн.; комісія за РО: - 14 765,18 грн./а.с.18 т.1/
13.06.2016 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу №13/06/16, за умов якого останній набув право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитними договорами від 19.03.2015 за №2010581684 та №2010581717, що підтверджується витягами з Акту приймання-передачі документації боржників та реєстру права вимоги./а.с.30-37 т.1/
29.01.2019 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відступило право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитними договорами від 19.03.2015 за №2010581684 та №2010581717 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс», про що укладено договір факторингу №29/01/19-2; факт передачі підтверджено витягами з реєстру боржників, витягами з Акту приймання-передачі документації та платіжним дорученням №44 від 29.01.2019 на суму 100 000,00 грн., призначення платежу: оплата за договором факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 без ПДВ./а.с.38-46 т.1/
20.08.2024 ТОВ «ФК «Прайм Альянс» складено довідку в тім, що станом на 20.08.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2010581684 становить 57096,16 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 49966,26 грн. та заборгованості за нарахованими відмотками відповідно до умов кредитного договору - 7129,90 грн.; за кредитним договором №2010581717 заборгованість становить 57099,33 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 49966,26 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками відповідно до умов кредитного договору - 7133,07 грн./а.с.9 т.1/
На підтвердження розміру заборгованості за кредитними договорами, заявленої до стягнення, позивачем надано виписку по особовим рахункам з 19.03.2015 по 13.06.2016./а.с.19-29 т.1/
Рішенням Полтавського районного суду від 17.12.2020 (справа №545/3086/20) визнано такими, що не підлягають виконанню: виконавчий напис нотаріуса №НО1 910909 від 25.03.2020 та виконавчий напис нотаріуса №НО1 910929 від 25.03.2020, видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості у розмірі 144241,36 грн./а.с.175-177 т.1/
Ухвалою Полтавського районного суду від 18.12.2024 витребувано від ТОВ «ФК «Прайм Альянс», приватного нотаріуса Київського виконавчого округу Кравцова О.О. та Київського державного нотаріального архіву оригінали кредитних договорів від 19.03.2015 №2010581684 та №2010581717./а.с.168-169 т.1/
24.12.2024 ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надано Полтавському районному суду заяву про неможливість надання витребовуваних доказів, у зв`язку із їх відсутністю у розпорядженні товариства, оскільки оригінали договорів були передані у розпорядження нотаріуса для вчинення відповідної нотаріальної дії./а.с.178-179 т.1/
23.01.2025 Київський держаний нотаріальних архів повідомив суд, що пошук відомостей здійснюється на основі даних реєстрового номера дати вчинення нотаріальної дії. Відтак, надати запитуванні оригінали договорів представиться можливим після зазначення пошукових даних щодо яких здійснюється пошук на основі даних стосовно дати вчинення нотаріальної дії та реєстрового номера приватного нотаріуса Кравцова О.О./а.с.187 т.1/
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.02.2025 витребувано від Київського державного нотаріального архіву оригінали кредитних договорів від 19.03.2015 №2010581684 та №2010581717, виконавчі написи приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Кравцова О.О. №НО1 910909 від 25.03.2020 та №НО1 910929 від 25.03.2020./а.с.194-195 т.1/
28.02.2025 Київський державний нотаріальних архів повідомив суд, що відповідно до Акту №1 про вилучення та знищення (документів), не внесених до Національного архівного фонду приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О., серед справ внесених в акт є 202 томів «Копії виконавчих написів та документи, на підставі яких вони вчинені» за період із 13.03. по 30.04.2020./а.с.204 т.1/
01.04.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В. листом №01-29/3888 повідомлено, що у рамках ВП №62620789 за період із 21.07.2020 по 09.02.2021 з боржника ОСОБА_1 стягнуто та перераховано на користь стягувача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» 7637,16 грн. - сума стягнення за виконавчим документом.
У рамках ВП №62620673 за період із 21.07.2020 по 09.02.2021 з боржника ОСОБА_1 стягнуто та перераховано на користь стягувача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» 7637,55 грн.- сума стягнення за виконавчим документом./а.с.220-225 т.1/
При постановленні рішення в оскаржуваній частині, районний суд визнав доведеним факт отримання відповідачем коштів за кредитними договорами від 19.03.2015 №2010581684 та №2010581717, а також їх неналежне виконання позичальником, унаслідок утворилася заборгованість за тілом кредиту, з урахуванням платежів у порядку статті 534 ЦК України.
       Апеляційний суд, переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, із такими висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав.
       Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11, частини другої статті 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.
Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11, частини другої статті 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.
Згідно зі статтями 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1054, 1055 ЦК України).
Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
На доведення факту укладення договорів позивачем, як правонаступником первинного кредитора, надано наявні у нього копії кредитних договорів від 19.03.2015 №2010581684 та №2010581717 та повідомлено, що їх оригінали були передані у розпорядження нотаріуса для вчинення відповідної нотаріальної дії, після чого на адресу ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не поверталися. 
Зміст кредитних договорів, підписаних позичальником, дозволяє установити погодження останньою таких істотних умов кредитування, як розмір тіла кредиту та строк кредитування, за якими районний суд, із урахуванням первинних бухгалтерських документів та відомостей приватного виконавця, визнав доведеним розмір заборгованості за кредитним договором №2010581684 від 19.03.2020, який склав 24814,93 грн. та за кредитним договором №2010581717 від 19.03.2020 - 24 814,54 грн.
Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами ні факт отримання кредитних коштів, ні постановлений до стягнення розмір заборгованості за тілом кредиту, а тому позиція сторони відповідача, яка зводиться до відсутності у справі оригіналів правочинів, колегією суддів до уваги не приймається, зокрема, у контексті того, що відповідачем не заявлено зустрічних позовних вимог про недійсність чи неукладеність таких правочинів. 
Згідно із вимогами статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
       Наявні у справі докази, зокрема, виписки з рахунку, підтверджують наявність заборгованості позичальника за кредитними договорами за тілом кредиту, що відповідає розрахунку заборгованості. 
       Доказів на спростування належності відповідного розрахунку відповідачем не надано, як і доказів повного або часткового виконання зобов`язання на користь первинного кредитора чи його правонаступника. Тоді як належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформульованої у справі №913/618/21 від 08.06.2022. 
       Посилання відповідача у доводах апеляційної скарги на наявність судового рішення від 17.12.2020 (справа №545/3086/20), яким визнано виконавчі написи нотаріуса вчинені за кредитними договорами такими, що не підлягають виконанню, не створюють преюдицію у цій справі, оскільки підставою для постановлення рішення у справі №545/3086/20 стала наявність спору щодо розміру заборгованості, який і становив предмет доказування у справі, що переглядається (№545/3783/24).
       Інші доводи апеляційної скарги зводяться до цитування позиції Верховного Суду, сформованої з відмінних фактичних обставин, та довільно трактованих положень ЦК України, який не звільняють позичальника від обов`язку повернення фактично отриманих кредитних коштів на користь правонаступника кредитора. 
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а рішення районного суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором №2010581684 від 19.03.2020 у розмірі 24 814,93 грн. та кредитним договором №2010581717 від 19.03.2020 у розмірі 24 814,54 грн., - слід залишити без змін. У іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядалося. 
       Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 квітня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                                Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                Г.Л. Карпушин

                                                                               О.В. Чумак