УХВАЛА
08 серпня 2025 року                                                                                           
м. Київ
 
справа № 532/82/25
провадження № 61-11334ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області 
від 07 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду 
від 16 липня 2025 року
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у Полтавській області, третя особа - ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні майном шляхом припинення податкової застави нерухомого майна,
УСТАНОВИВ:
1.                 02 вересня 2025 року Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі - відповідач) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду 
від 16 липня 2025 рокуу справі № 532/82/25.
 
2.                 Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
 
І. Щодо сплати судового збору 
3.                 До касаційної скарги додано платіжну інструкцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги № 4464 від 12 серпня 2025 року на суму 1 937,91 грн. З матеріалів касаційного провадження вбачається, що вказане платіжне доручення є доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги, яку ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2025 року повернуто відповідачу (провадження № 61-10557 ск 25).
 
4.                 Разом з тим, повернення касаційної скарги є підставою для повернення судового збору, а за повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.
 
5.                 Враховуючи викладене, відповідач має надати суду документ про сплату судового збору за подання цієї касаційної скарги або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
 
6.                 Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».
 
7.                 Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
ІІ. Щодо підстав касаційного оскарження
8.                 У відповідності до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
9.                 Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У випадку посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК, як на підставу касаційного оскарження, відповідачу необхідно зазначити: 1) норму матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання відповідача є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку відповідача відповідна норма повинна застосовуватися.
 
10.            За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).
 
11.            Так, у касаційній скарзі відповідач зазначає, що подає касаційну скаргу на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК.
 
12.            Разом з тим, належного обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду не наводить, а лише зазначає, що відповідна категорія справ має виняткове значення та потребує додаткового розгляду і дослідження усіх фактів, які попередньо судами не встановлені. Вказує, що висновки судів про задоволення позову не відповідають обставинам справи.
 
13.            Враховуючи викладене, відповідач повинен навести належне обґрунтування наведених ним підстав касаційного оскарження судових рішень, або зазначити інші підстави касаційного оскарження з посиланням на конкретні пункти частини другої статті 389 ЦПК. 
 
14.            Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК), в окремих випадках не підтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК).
 
ІІІ. Недоліки, які необхідно усунути
 
15.            Таким чином недоліки касаційної скарги відповідачем мають бути усунені шляхомподання до Верховного Суду через підсистему «Електронний Суд»:
1) документа, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги;
2) уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК, з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі;
У разі подання вказаних документів через підсистему «Електронний Суд» особи, що подають касаційну скаргу, мають надати докази їх надсилання іншим учасникам справи до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.
16.            За змістом частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
17.            В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).
 
18.            Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.                 Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду 
від 16 липня 2025 року у цивільній справі № 532/82/25 залишити без руху.
 
2.                 Запропонувати Головному управлінню Державної податкової служби у Полтавській області в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 ЦПК шляхом усунення вищевказаних недоліків.
 
3.                 У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                       П. І. Пархоменко