П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/7643/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів  Осіпова Ю.В., Шляхтицького О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 року у справі №400/7643/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2024 року № 0079650408, і рішення від 24.06.2024 року № 467/14-29-13-21-05

У С Т А Н О В И В:
14 серпня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» (далі – позивач, Товариство) звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 22.04.2024 року №0079650408 про застосування до ТОВ «НікЮТАС» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 2  249 552 грн. 84 коп. за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН за період вересень – жовтень 2017 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області (Вознесенського сектору по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом) №467/14-29-13-21-05 про опис майна у податкову заставу від 24.06.2024 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство вказувало про те, що нереєстрація протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, податкових накладних відбулася не з вини позивача, яке у свою чергу свідчить про відсутність складу податкового правопорушення у розумінні статті 109 Податкового кодексу України. Відтак, на переконання позивача, у межах спірних правовідносин має місце недоведеність складу податкового правопорушення, покладеного в основу застосування штрафних санкцій, визначених підпунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України.
За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 21 листопада 2024 року прийнято судове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 22.04.2024 року №0079650408 про застосування до ТОВ «НікЮТАС» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 2  249 552 грн. 84 коп. за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН за період вересень – жовтень 2017 року.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області (Вознесенського сектору по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом) №467/14-29-13-21-05 про опис майна у податкову заставу від 24.06.2024 року.
Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулась у зв`язку з вчиненням діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень контролюючого органу, яке у свою чергу є підставою для звільнення Товариства від фінансової відповідальності. За таких обставин, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства України.
При цьому, як зазначено окружним адміністративним судом, рішення ГУ ДПС №467/14-29-13-21-05 про опис майна у податкову заставу від 24.06.2024 року є похідним від податкового повідомлення-рішення від 22.04.2024 року №0079650408. З урахуванням визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2024 року №0079650408, суд попередньої інстанції уважав за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо визнання та скасування вказаного вище рішення податкового органу про опис майна у податкову заставу.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (далі – скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що податковим органом правомірно винесено рішення про застосування до Товариства штрафних санкцій з огляду на відсутність реєстрації протягом граничного строку податкових накладних. Так, ТОВ «НікЮТАС» усвідомлюючи, що порушує вимоги пункту 201.10 статті 201 ПК України, у серпні 2020 року склало повторно за тими ж самими операціями, які мали місце у вересні-жовтні 2017 року, та направило на реєстрацію до ЄРПН податкові накладні, зазначені у акті перевірки, після спливу граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України.
Враховуючи викладене, допущення платником податку податкового правопорушення щодо нереєстрації податкових накладних в ЄРПН мало наслідком застосування відповідальності у виді штрафу, а тому спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) прийнято у відповідності до норм Податкового кодексу України.
У відзиві на апеляційну скаргу представник товариства з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» спростовує доводи апеляційної скарги податкового органу, вказуючи на законність ухваленого судового рішення та просить його залишити без змін.
В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як з`ясовано судовою колегією та установлено судом першої інстанції, за результатами проведеної камеральної перевірки граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), складених ТОВ «НікЮТАС» за період вересень – жовтень 2017 року, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області складено Акт перевірки від 14 березня 2024 року № 3756/14-29-04-08-09/33132979 (далі – Акт перевірки). (а.с.70-72)
Згідно із висновками Акту перевірки податковим органом установлено, що ТОВ «НікЮТАС» допущено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно подано на реєстрацію податкові накладні до ЄРПН на загальну суму податку на додану вартість 4 499 105 грн. 61 коп., у тому числі:
- від 365 календарних днів і більше на суму ПДВ 4 499 105 грн. 61 коп.
На підставі Акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 року №0079650408, яким за порушення встановлених строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН за період вересень – жовтень 2017 року до ТОВ «НікЮТАС» застосовано штрафні санкції у розмірі 2 249 552 грн. 84 коп. на підставі пункту 120-1.1 статті 120 ПК України. (а.с.97)
Крім цього, листом ГУ ДПС у Миколаївській області від 17.07.2024 року №17285/6/14/2913-05-04 запропоновано ТОВ «НікЮТАС» надати перелік ліквідних активів на суму податкового боргу 2 249 552 грн. 84 коп., вільних від будь-якої застави, які можуть використані для забезпечення погашення зобов`язань перед державою. До вказаного листа Головним управлінням долучено рішення №467/14-29-13-21-05 про опис майна у податкову заставу від 24.06.2024 року.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до підпункту 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю факту прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір, зокрема, щодо правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 22.04.2024 року №0079650408, яким на Товариство накладено штрафні санкції у зв`язку з порушенням, на думку відповідача, строків реєстрації податкових накладних.
Як установлено судом першої та апеляційної інстанцій, штрафні санкції застосовані до Товариства на підставі пункту 120-1.1 статті 120 ПК України, тобто за порушення граничного строку реєстрації податкових накладних.
Відповідно до вказаної правової норми порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН, звіряння даних, які містяться у виданих платникам ПДВ - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі, визначено Порядку ведення Єдиного державного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (Порядок №1246).
Пункт 3 вказаного Порядку визначає, що операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Відповідно до пункту 11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Згідно із пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку №1246).
Системний аналіз норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що реєстрація податкової накладної в ЄРПН у строки, встановлені пунктом 201.10 статті 201 ПК України є одним із елементів податкового обов`язку, який закріплений для усіх платників податків (продавців), незалежно від форм власності або специфіки діяльності. Тим самим у правовій державі закріплюється принцип рівності обов`язків таких суб`єктів господарювання перед державою та передбачуваності дій контролюючих органів за їх невиконання (неналежне або несвоєчасне виконання). Невиконання (неналежне або несвоєчасне виконання) такого обов`язку утворює склад податкового правопорушення.
Так, відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
У постановах від 3 квітня 2020 року (справа №160/5380/19), від 10 червня 2019 року (справа №802/1825/16-а) та від 12 липня 2019 року (справа №0940/1600/18) Верховний Суд вказав, що у процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 
1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 
2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. 
Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.
Встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у виді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.
Враховуючи положення пункту 201.10 статті 201 ПК України, у разі відсутності у межах операційного дня надісланої контролюючим органом квитанції, що підтверджує прийняття податкової накладної або відмову у її прийнятті, така податкова накладна вважається зареєстрованою датою її надсилання.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №620/817/19.
У ході розгляду цієї справи судом першої та апеляційної інстанції установлено, що протягом серпня 2020 року Товариством складено податкові накладні за період вересень-жовтень 2017 року, та надіслано їх в передбаченому законодавством порядку до ДПС України.
За змістом позовної заяви позивач посилався на підпункт 112.8.4 пункту 112.8 статті 112 ПК України, та доводив, що його вина в даному випадку відсутня, оскільки несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулась за наслідками протиправних дій з боку податкового органу щодо виконання судового рішення у справі №№814/609/18.
Відтак, предметом спору є притягнення платника податків до відповідальності за порушення, яке, за позицією ТОВ «НікЮТАС», спричинене протиправними діями контролюючого органу, а тому ці обставини в обов`язковому порядку повинні були ретельно перевірити з огляду на норми пункту 112.8.4 пункту 112.8 статті 112 ПК України.
Враховуючи дати складення цих податкових накладних, необхідно з`ясувати, чи вжив платник податків всіх залежних від нього заходів задля їх своєчасної реєстрації у встановлений пунктом 201.10 статті 201 ПК України строк, а також причини, які не призвели до їх своєчасної реєстрації в контексті того, чи саме поведінка платника податків призвела до порушення цих строків.
Верховний Суд у постановах від 14 серпня 2018 року у справі №803/1583/17, від 30 січня 2018 року у справі № 815/2745/17, від 02 липня 2019 року у справі № 2340/3802/18, від 20 серпня 2019 року у справі №1640/3125/18 зазначав, що вчинення платником всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулася внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.
Колегія суддів враховує, що зазначені висновки сформульовані з питання застосування пункту 109.1 статті 109 ПК України в редакції, чинній до 01 січня 2021 року, тобто, коли у визначенні податкового правопорушення законодавець прямо не зазначав про необхідність встановлення вини у діях платника податків.
Водночас в подальшому зазначені підходи Верховного Суду знайшли своє закріплення на законодавчому рівні. Так, з 01 січня 2021 року пункт 109.1 статті 109 ПК України діє у новій редакції, за змістом якого податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Відповідно до пунктів 112.1, 112.2 статті 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Згідно із підпунктом 112.8.4 пункту 112.8 статті 112 ПК України обставиною, що звільняє від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів.
Як з`ясовано апеляційним судом та слідує з матеріалів справи, у період з вересня - жовтня 2017 року між ТОВ «НікЮТАС» та ТОВ «АТ «КАРГІЛЛ» укладено договори на поставку насіння соняшнику врожаю 2017 року українського походження. 
Так, на виконання умов договорів, ТОВ «НікЮТАС» протягом вересня - жовтня 2017 року на адресу ТОВ «АТ «КАРГІЛЛ» відбулось відвантаження насіння соняшнику, у зв`язку з чим, позивачем складено і направлено на реєстрацію до ЄРПН податкові накладні реєстрація яких зупинена, а рішеннями комісії Державної фіскальної служби України відмовлено у реєстрації податкових накладних.
У свою чергу, не погодившись із зазначеними рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року по справі №814/609/18 позовні вимоги ТОВ "НікЮТАС" задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано рішення ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних від 08.12.2017 року №380155/33132979, від 12.12.2017 року №401499/33132979, від 15.12.2017 року №426994/33132979, №428004/33132979, від 18.12.2018 року №436393/33132979, №436394/33132979, №436395/33132979, №436396/33132979, №436397/33132979, №436398/33132979, №436399/33132979, №436400/33132979, №436401/33132979, №436402/33132979, №436403/3132979, №436404/33132979.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні ТОВ "НікЮТАС" від 31.07.2017 року №25, від 24.09.2017 року №38, від 26.09.2017 року №45, №46, від 27.09.2017 року №47, від 28.09.2017 року №49, від 29.09.2017 року №50, від 30.09.2017 року №51, від 01.10.2017 року №3, від 03.10.2017 року №6, від 04.10.2017 року №14, від 06.10.2017 року №15, від 07.10.2017 року №16, від 10.10.2017 року №8, від 13.10.2017 року №20, від 14.10.2017 року №21.
Разом з цим, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 року по справі №814/609/18 апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України – задоволено частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року по справі №814/609/18 скасовано.
Прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано рішення ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних від 08.12.2017 року №380155/33132979, від 12.12.2017 року №401499/33132979, від 15.12.2017 року №426994/33132979, №428004/33132979, від 18.12.2018 року №436393/33132979, №436394/33132979, №436395/33132979, №436396/33132979, №436397/33132979, №436398/33132979, №436399/33132979, №436400/33132979, №436401/33132979, №436402/33132979, №436403/3132979, №436404/33132979.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних ТОВ «НікЮТАС» від 31.07.2017 року №25, від 24.09.2017 року №38, від 26.09.2017 року №45, №46, від 27.09.2017 року №47, від 28.09.2017 року №49, від 29.09.2017 року №50, від 30.09.2017 року №51, від 01.10.2017 року №3, від 03.10.2017 року №6, від 04.10.2017 року №14, від 06.10.2017 року №15, від 07.10.2017 року №16, від 10.10.2017 року №8, від 13.10.2017 року №20, від 14.10.2017 року №21 в Єдиному реєстрів податкових накладних.
У задоволенні решти позовних вимог ТОВ «НікЮТАС» - відмовлено.
Як стверджував позивач, в подальшому ТОВ «НікЮТАС» пред`явлено до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий лист Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року по справі №814/609/18.
Водночас, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом та неодноразового притягнення боржника до відповідальності за невиконання судового рішення без поважних причин, рішення суду у справі №814/609/18 так і не було виконано податковим органом.
Крім цього, судом апеляційної інстанції установлено, що ТОВ «НікЮТАС» неодноразово (10.07.2019 року вх. № 28466/6, 08.08.2019 року за вх. №33537/6, 08.08.2019 року за вх. № 33535/6, 13.02.2020 року за вх. ДПС № 6556/6 від 17.02.2020 року та за вх. ДПС № 14019/6 від 07.04.2020) зверталось до Державної фіскальної служби України та Державної податкової служби України із письмовими запитами щодо стану виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 року по справі №814/609/18, але судове рішення залишилась не виконаним.
З цих підстав у серпні 2020 року Товариством вирішено здійснити реєстрацію податкових накладних (вже з новими номерами) замість тих, які так і не були зареєстровані контролюючим органом.
Тобто, повторно в серпні 2020 року позивачем надіслано на реєстрацію податкові накладні за період вересень-жовтень 2017 року, оскільки станом на серпень 2020 року рішення суду у справі №814/609/18 податковим органом не виконано.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг, однак, цьому обов`язку кореспондує обов`язок податкового органу прийняти та зареєструвати надану платником податку - продавцем податкову накладну в ЄРПН. Відмовити у прийнятті для реєстрації податкових наданих ДФС може лише в разі, якщо надіслані податкові накладні сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 статті 201 ПК України.
За встановленими у цій справі обставинами, направлені своєчасно вперше для реєстрації податкові накладні не були прийняті податковим органом та в подальшому рішеннями ДФС відмовлено у їх реєстрації в ЄРПН. 
У свою чергу, рішенням суду по справі №814/609/18 визнано протиправними та скасовано рішення ДПС про відмову в реєстрації податкових накладних. 
Більше того, у період з 29.11.2018 року, тобто дати набрання законної сили судового рішення у справі №814/609/18 і по дату повторно направлених податкових накладних, судове рішення від 29.11.2018 року по справі №814/609/18 так і не було виконано податковим органом.
Наведене спростовує висновок податкового органу про наявність у діях позивача, як платника податку, порушень діючого законодавства України щодо порушення реєстрації податкових накладних, оскільки нереєстрація податкових накладних відбулася внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень.
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивачем вчинено всі залежні від нього заходи для недопущення порушення законодавства при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вина позивача в порушенні граничного строку реєстрації податкових накладних відсутня, що, відповідно, виключає протиправність діянь платника податку, та, як наслідок, притягнення його до відповідальності.
При ухваленні судового рішення апеляційний суд враховує висновки щодо застосування норм права, зокрема статті 109 ПК України, викладені в постановах Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 818/1070/17, від 26 червня 2018 року у справі № 808/2127/17, від 27 квітня 2018 року у справі № 820/4064/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 826/9114/16, відповідно до яких відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій.
За встановлених судом апеляційної інстанції обставин цієї справи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанцій щодо протиправності застосування контролюючим органом штрафних санкцій до Товариства за порушення строку реєстрації вище вказаних податкових накладних, оскільки в даному випадку, в діях позивача відсутня вина як складова податкового правопорушення.
Враховуючи обставини цієї справи та норми податкового законодавства України, судова колегія вказує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 року у справі №400/7643/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НікЮТАС» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2024 року № 0079650408, і рішення від 24.06.2024 року № 467/14-29-13-21-05 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	Ю.В. Осіпов    О.І. Шляхтицький