ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7220/25 Справа № 207/4836/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,
суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

Учасники справи:
позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сакура 60/2»,
відповідач:  ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1  на рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Бистрова Л.О., –
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У серпні 2024року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сакура 60/2» (далі – ОСББ «Сакура 60/2») звернулося в суд з позовом проти  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за період з жовтня 2021року по вересень 2024року по щомісячним внескам на утримання будинку та вивозу сміття в розмірі 10684,69грн, інфляційних втрат в розмірі 2 507,10грн та 3 % річних в розмірі 421,34грн, а також судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3 028,00грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00грн.
Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 05 травня 2011року було створено ОСББ «Сакура 60/2» (ідентифікаційний код юридичної особи 37665499).
Згідно наказу Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янської міської ради № 05/36 від 26 жовтня 2011року затверджено акт приймання-передачі житлового будинку АДРЕСА_2 » та наказано ОСББ «Сакура 60/2» здійснювати управління будинком.
Загальними зборами ОСББ «Сакура 60/2» було прийнято рішення, що з 01 жовтня 2020року розмір щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкових територій встановлено на рівні 4,45грн. за квадратний метр.
Загальними зборами ОСББ «Сакура 60/2» було прийнято рішення, що з 01 січня 2024року розмір щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкових територій встановлено на рівні 7,25грн.
Крім того, загальними зборами прийнято рішення про укладання колективного договору з надання послуг з поводження з побутовими відходами.
На виконання цього рішення між ОСББ «Сакура 60/2» та Дніпродзержинським комунальним автотранспортним підприємством 042802 було укладено договір № 205-Б від 21 жовтня 2016року про надання послуг з вивезення побутових відходів. Відповідно цього договору вартість комунальної послуги з вивезення побутового сміття з 01 лютого 2020року на одного чоловіка становить 19,87грн. Зазначений тариф діяв до 01 липня 2022року.
Також між ОСББ «Сакура 60/2» та TOB «Еко-Сіті» було укладено договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами № 298 від 29 липня 2022року, відповідно до пункту 3.2 якого вартість послуги з вивезення побутового сміття з 01 липня 2022року на одного чоловіка становить 29,93грн.
Вищезазначені рішення загальних зборів були оприлюднені шляхом розміщення їх тексту в місцях загального користування будинку. Особисто для отримання копій даних рішень відповідач до правління ОСББ не звертався.
Згідно інформаційної довідки № 344290543 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27 серпня 2023року власником об`єкту нерухомого майна – квартири АДРЕСА_3  є ОСОБА_2 .
Загальна площа квартири складає 52,2 м? згідно з даними технічного паспорту та інформаційної довідки № 344290543.
ОСОБА_2 володіла зазначеним майном та була зареєстрована за цією адресою з 11 жовтня 2011року та до своєї смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 та уклала з ОСББ «Сакура 60/2» договір про утримання та ремонт спільного майна від 01 січня 2013року.
Останній платіж на користь ОСББ «Сакура 60/2» в сумі 272,03грн ОСОБА_2 було здійснено 08 жовтня 2021року, що підтверджується заключною випискою по рахунку ОСББ «Сакура 60/2» за період з 01 жовтня 2021року по 31 жовтня 2021року.
Разом з ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 з 11 жовтня 2011року проживав та був зареєстрований її син – ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується копією форми А на ОСОБА_3 , копією довідки № 1 від 07 серпня 2023року про склад сім`ї або осіб зареєстрованих у житловому приміщенні станом на 25 жовтня 2021року, копією довідки № 36 від 08 листопада 2021року про склад сім`ї, виданої ОСОБА_1 для пред`явлення нотаріусу.
Хоча станом на день звернення з даним позовом в державному реєстрі відсутня інформація про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_3 , але й до цього часу ОСОБА_1 зареєстрований в цій квартирі і розпоряджається цим помешканням на власний розсуд, зокрема періодично в ній з`являється, споживає послуги, які надає ОСББ «Сакура 60/2», дозволяє проживати там іншим особам.
Тому позивач вважав, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_2 та власником спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_3 і зобов`язаний сплачувати за послуги з управління будинком та поводження з побутовими відходами, але оплату за отримані послуги не здійснює.
Згідно розрахунку заборгованості з витрат з управління будинку та поводження з побутовими відходами заборгованість відповідача за період з жовтня 2021року по вересень 2024року становить 10 684,69грн.
Зазначена заборгованість складається із заборгованості з внесків на утримання будинку в сумі 9 677,88грн та заборгованості за послуги з вивезення побутового сміття в сумі 1 006,81грн.
За період з 01 листопада 2021року по дату звернення до суду внески та плата за вивезення сміття відповідачем взагалі не сплачувались.
Відповідачу неодноразово вказувалось (усно) про необхідність сплати внесків, але такі повідомлення залишились поза увагою відповідача.
Відповідачу направлялось досудове попередження-претензія № 173 від 04 травня 2023року, але остання була повернута на адресу відправника у зв`язку із закінченням строку зберігання в поштовому відділенні.
Крім того, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідач повинен сплатити за період з 01 листопада 2021року по 30 вересня 2024року інфляційні втрати в розмірі 2 507,10грн та 3 % річних в розмірі 421,34грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Південного районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Сакура 60/2» заборгованість за період з жовтня 2021року по вересень 2024року по щомісячним внескам на утримання будинку та вивозу сміття в розмірі 10 684,69грн, інфляційні втрати в розмірі 2 507,10грн та 3 % річних в розмірі 421,34грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач, який є власником квартири у будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язаний здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку заявлена сума боргу підлягає стягненню.
Також суд виснував, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
29 травня 2025року  ОСОБА_1  подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу на рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025року.
В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду та висловив вимогу про скасування рішення та відмову у задоволенні позову.
Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що він не є членом ОСББ «Сакура 60/2» і в порушення вимог статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з ним не було укладено типового договору на утримання будинку та прибудинкової території. Належних та допустимих доказів того, що відповідач відмовився від укладення такого договору, а також того, що відповідач був повідомлений про вартість послуг про утриманню будинку та прибудинкової території, загальну суму щомісячного платежу, позивачем не надано.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У письмових поясненнях на апеляційну скаргу, позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, через те, що обставини якими апелянт обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2025року витребувано з Південного районного суду міста Кам`янського цивільну справу; та 10 червня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2025року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2025року справу призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи.
Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
У багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 05 травня 2011року було створено ОСББ «Сакура 60/2» (ідентифікаційний код юридичної особи 37665499), що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копією Статуту /а.с.6 т.1/.
Згідно наказу Департаменту житлово-комунального господарства Кам`янської міської ради № 05/36 від 26 жовтня 2011року затверджено акт приймання-передачі житлового будинку АДРЕСА_2 » та наказано ОСББ «Сакура 60/2» здійснювати управління будинком /а.с.15-16 т.1/.
Відповідно до пункту 2.2 Статуту ОСББ «Сакура 60/2» основними завданнями та предметом діяльності позивача є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання /а.с.7-13 т.1/.
Відповідно до пункту 5.8 Статуту ОСББ «Сакура 60/2» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Згідно протоколу № 26 від 18 вересня 2020року загальних зборів ОСББ «Сакура 60/2» загальними зборами було прийнято рішення, що з 01 жовтня 2020року розмір щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкових територій встановлено на рівні 4,45грн за квадратний метр /а.с.19-21 т.1/.
Відповідно до протоколу № 29 від 19 листопада 2023року загальних зборів ОСББ «Сакура 60/2» загальними зборами було прийнято рішення, що з 01 січня 2024року розмір щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкових територій встановлено на рівні 7,25грн /а.с.23-26 т.1/.
Згідно витягу з протоколу № 22 від 06 жовтня 2028року загальними зборами прийнято рішення про укладання колективного договору з надання послуг з поводження з побутовими відходами, на підставі якого між ОСББ «Сакура 60/2» та Дніпродзержинським комунальним автотранспортним підприємством 042802 було укладено договір № 205-Б від 21 жовтня 2016року про надання послуг з вивезення побутових відходів. Відповідно цього договору вартість комунальної послуги з вивезення побутового сміття з 01 лютого 2020року на одного чоловіка становить 19,87грн. Зазначений тариф діяв до 01 липня 2022року /а.с.27, 28-30 т.1/.
Відповідно до пункту 3.2 договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами № 298 від 29 липня 2022року, укладеного між ОСББ «Сакура 60/2» та TOB «Еко-Сіті», вартість комунальної послуги з вивезення побутового сміття з 01 липня 2022року на одного чоловіка становить 29,93грн /а.с.31-32 т.1/.
Згідно інформаційної довідки № 344290543 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27 серпня 2023року власником об`єкту нерухомого майна – квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 /а.с.33 т.1/.
Загальна площа квартири складає 52,2 м? згідно з даними технічного паспорту та інформаційної довідки № 344290543.
Згідно копії форми А ОСОБА_2 володіла квартирою АДРЕСА_3 та була зареєстрована за цією адресою з 11 жовтня 2011року до своєї смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 та уклала з ОСББ «Сакура 60/2» договір про утримання та ремонт спільного майна від 01 січня 2013року /а.с.36-38, 39 т.1/.
Відповідно до заключної виписки по рахунку ОСББ «Сакура 60/2» за період з 01 жовтня 2021року по 31 жовтня 2021року останній платіж на користь ОСББ «Сакура 60/2» в сумі 272,03грн ОСОБА_2 було здійснено 08 жовтня 2021року /а.с.40 т.1/.
Згідно копії форми А на ОСОБА_3 , копії довідки № 1 від 07 серпня 2023року про склад сім`ї або осіб зареєстрованих у житловому приміщенні станом на 25.10.2021, копії довідки № 36 від 08 листопада 2021року про склад сім`ї, виданої ОСОБА_1 для пред`явлення нотаріусу, разом з ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 з 11 жовтня 2011року проживав та був зареєстрований її син – ОСОБА_1 /а.с.41, 42 т.1/.
Відповідно до копії спадкової справи № 784/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , наданої Другою кам`янською нотаріальною конторою з якої вбачається, що 10 грудня 2021року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері – ОСОБА_2 . Інших осіб, які б звернулись до нотаріальної контори із відповідною заявою, в матеріалах спадкової справи не вбачається /а.с.166 т.1/.
ОСОБА_1 направлялось досудове попередження-претензія № 173 від 04 травня 2023року, але остання була повернута на адресу відправника у зв`язку із закінченням строку зберігання в поштовому відділенні, що підтверджується копією конверту № 5193112160753 /а.с.45-46, 47 т.1/.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вирішального значення надав тій обставині, що після смерті матері відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину та успадкував права і обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію прав власника на успадковане нерухоме майно, відповідач має нести тягар утримання майна, що йому належить.
Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України, з якою кореспондується частина четверта статті 319 ЦК України, власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла).
Таке об`єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.
За положеннями статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у редакції, чинній на момент розгляду справи, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку – юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку – власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких належить затвердження статуту об`єднання, внесення до нього змін, затвердження кошторису об`єднання, визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання.
Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.
До виключної компетенції загальних зборів співвласників належить: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах (стаття 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації.
За положеннями статті 11 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, об`єднання після набуття статусу юридичної особи має право: прийняти на власний баланс весь житловий комплекс; за договором з попереднім власником залишити його балансоутримувачем усього житлового комплексу або його частини; укласти договір з будь-якою юридичною особою, статут якої передбачає можливість здійснення такої діяльності, про передачу їй на баланс усього житлового комплексу або його частини.
Рішення про прийняття на баланс основних фондів приймається відповідно до цього Закону, інших нормативно-правових актів та статуту об`єднання.
Балансоутримувач забезпечує управління житловим комплексом.
Відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (стаття 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир, приміщень зобов`язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об`єднанні. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.
Згідно із статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Тобто відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.
Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) – вимагати сплату грошей за надані послуги.
Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Отже, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг - боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.
Враховуючи наведене, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСББ «Сакура 60/2» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним внескам на утримання будинку та вивозу сміття, з огляду на те, що ОСОБА_1 зареєстрований з 11 жовтня 2011року у квартирі АДРЕСА_3 та є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , а отже є споживачем послуг з утримання будинку, які надає ОСББ «Сакура 60/2» за тарифами, затвердженими рішеннями загальних зборів об`єднання, а тому відсутність між сторонами договірних зобов`язань, не звільняє споживача від сплати за надані житлово-комунальні послуги. Правильність розрахунку розміру заборгованості ОСОБА_1 не спростовано.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не є членом ОСББ «Сакура 60/2», а тому на нього не може бути покладено обов`язок що сплати внесків на утримання будинку та вивозу сміття, – апеляційний суд не приймає до уваги як безпідставні.
Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», визначено: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.
На підставі викладеного слід дійти висновку про те, що особа, яка є власником приміщення у будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку заявлена сума боргу підлягає стягненню.
Відсутність відповідного договору між споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території та їх виконавцем не є підставою для не стягнення з відповідача заборгованості з їх оплати.
Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 22 липня 2020року у справі № 210/1958/15-ц та від 23 лютого 2022року у справі № 761/37748/16.
ОСОБА_1 , посилаючись на порушення рішеннями зборів членів ОСББ «Сакура 60/2» його прав як співвласника будинку, не надав доказів на підтвердження цього з огляду на те, що вказані рішення прийняті членами об`єднання відповідно до статуту ОСББ «Сакура 60/2», в межах наданим останньому повноважень.
Так само безпідставними є твердження відповідача про те, що надані позивачем протоколи загальних зборів ОСББ «Сакура 60/2» не містять прізвища ОСОБА_1 серед присутніх або таких, що брали участь у голосуванні, а також те, що його було повідомлено про ведення цих зборів у спосіб, визначений законом та статутом ОСББ.
Судом апеляційної інстанції враховано, що відповідачем не оскаржувались у передбаченому законом порядку рішення загальних зборів ОСББ «Сакура 60/2», а тому стягнення з відповідача коштів на утримання будинку відповідає положенням статуту ОСББ «Сакура 60/2».
Судом першої інстанції вірно встановлено, що після смерті матері ОСОБА_1 успадкував квартиру АДРЕСА_3 .
Відповідно до частини першої статті 1297, статті 1299 ЦК України отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, є обов`язком спадкоємця. Право власності у спадкоємця на успадковане нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації майна.
Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що прийнявши спадщину відповідач набув право на квартиру, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі лише на відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення і утримання будинку та прибудинкової території не заслуговують на увагу, оскільки не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості отриманих ОСОБА_1 послуг з утримання будинку та вивозу сміття.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що між відповідачем і позивачем існували фактичні договірні відносини, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим.
Необґрунтованими є також доводи апеляційної скарги щодо обмеження права відповідача на участь у судовому розгляді справи в суді першої інстанції, з огляду на належне повідомлення сторони відповідача про дату та час розгляду справи в районному суді. Крім того, відсутність технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції (зайнятості в цей день всіх залів судових засідань, оснащених необхідним обладнанням та програмним забезпеченням, нестабільність Інтернет з`єднання, перебої світла), не свідчить про порушення районним судом норм процесуального права. При цьому відповідачем не надано доказів того, що це позбавило його можливості з`явитися в судове засідання, про яке він був належно повідомлений.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», пункт 32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду.
Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб відповідач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 01 травня 2025року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 вересня 2025року.

Судді: