Ухвала
 
11 вересня 2025 року
м. Київ
 
справа № 357/1765/21
провадження № 61-3125св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя
 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 нежитлову будівлю літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 ; поділити спільне майно подружжя, шляхом визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та 1/2 частину нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 ; поділити побутову техніку в натурі, визнавши право власності за ОСОБА_1 на електричну духову шафу «PYRAMIDA», мікрохвильову піч «SAMSUNG», плиту газову «ELECTROLUX», холодильник «LG», праску з парогенератором «PHILIPS».
 
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області рішенням від 14 серпня               2024 року позов задовольнив частково. Визнав об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 2/3 частини нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 . Здійснив поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та                ОСОБА_2 , а саме: квартири АДРЕСА_3 частини нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 . Визнав за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ; 1/3 частину нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 . Залишив за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ; 2/3 частини нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 . Поділив спільне сумісне майно подружжя (побутову техніку), визнавши за ОСОБА_1 право власності на електричну духову шафу «PYRAMIDA», мікрохвильову піч «SAMSUNG», плиту газову «ELECTROLUX», холодильник «LG», праску з парогенератором «PHILIPS». Залишив у власності ОСОБА_2 телевізор «SAMSUNG», кондиціонер «ELECTROLUX», витяжку кухонну «PYRAMIDA», пральну машину «LG», соковижималку «PHILIPS». В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Київський апеляційний суд постановою від 11 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року в частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 2/3 частини нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазину непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 та його поділу - скасував та в цій частині ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишив без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 2/3 частини нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазину непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 та його поділу і в цій частині рішення суду першої інстанції залишити в силі.

 
Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
16 червня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених              у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права  у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                        в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий  випадок  передбачено  у частині  тринадцятій статті 7 ЦПК України,  згідно             з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                       за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, 252, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                   А. Ю. Зайцев
 
                                                                                               Є. В. Коротенко
 
                                                                                               М. Ю. Тітов