ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2025 року                                                     Справа № 906/1154/20 (906/791/25) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Миханюк М.В. ,  суддя Павлюк І.Ю. 

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:
від кредитора Стельмах Ю.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бондарівське" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.06.25 у справі № 906/1154/20(906/791/25) (суддя Макаревич В.А.)

за позовною заявою: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бондарівське"
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Південь" 
про стягнення 2 596 012,20 грн у межах          справи №906/1154/20

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"
до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бондарівське" 
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

          Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.06.25 у справі                             №906/1154/20(906/791/25) відмовлено Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Бондарівське" у відкритті провадження у справі.
          Не погоджуючись з постановленою судом ухвалою через підсистему "Електронний Суд" 01.07.25 від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бондарівське" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі, скаржник просить суд прийняти апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження у справі. Скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.06.2025 у справі № 906/1154/20 (906/791/25) та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Судові витрати покласти на відповідача.
          Автоматизованою системою документообігу суду, протоколом від 01.07.2025 визначено колегію суддів для розгляду справи №906/1154/20(906/791/25) у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Павлюк І.Ю..
          Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №906/1154/20 (906/791/25)/3582/25       від 02.07.2025 витребувано матеріали справи       з Господарського суду Житомирської області. 10.07.2025 від Господарського суду Житомирської області до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.
           10.07.2025 через підсистему "Електронний Суд" від СТОВ "Бондарівське" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про приєднання доказів до апеляційної скарги. Додано квитанцію про сплату судового збору №В449-ВАА7-QUQE від 10.07.25.
          Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бондарівське" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.06.25 у справі № 906/1154/20(906/791/25). Розгляд апеляційної скарги призначено на "05" серпня 2025 р. об 14:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №1.
          Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.25 виправлено описку у пункті 2 резолютивної частини ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 із зазначенням правильної дати та часу розгляду апеляційної скарги у справі № 906/1154/20(906/791/25): "Розгляд апеляційної скарги призначити на "09" вересня 2025 р. об 15:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №1".
           01.09.25 через підсистему "Електронний Суд" від представника ТОВ "Суффле Агро Україна" Стельмаха Ю.М. надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі № 906/1154/20(906/791/25) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
          Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.25 заяву представника ТОВ "Суффле Агро Україна" Стельмаха Ю.М. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №906/1154/20(906/791/25) задоволено.
           03.09.25 через підсистему "Електронний суд" від представника СТОВ "Бондарівське" Забаріна А.Ф. надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі № 906/1154/20(906/791/25) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
          Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.25 заяву представника СТОВ "Бондарівське" Забаріна А.Ф. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №906/1154/20(906/791/25) задоволено.
          Відповідно до рішення №1470/0/15-25 від 15.07.2025 Вища рада правосуддя вирішила звільнити ОСОБА_1 з посади судді Північно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.
          На підставі службової записки головуючого судді Розізнаної І.В. від 08.09.25 за розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду Турович Н.C. проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями. 
          Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 08.09.25 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Миханюк М.В..
          Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.25 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу СТОВ "Бондарівське"      на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.06.25 у справі № 906/1154/20(906/791/25) колегією суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Миханюк М.В..
           09.09.25 у судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку з`явився представник ТОВ "Суффле Агро Україна" Стельмах Ю.М., який надав свої пояснення з приводу апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення.
          Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Згідно ч. 1 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

          Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
          У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про банкрутство СТОВ "Бондарівське".
          Ухвалою місцевого господарського суду від 10.11.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство СТОВ "Бондарівське" та введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів.
          Постановою Господарського суду Житомирської області від 07.09.2021 визнано банкрутом СТОВ "Бондарівське"; відкрито ліквідаційну процедуру СТОВ "Бондарівське" строком на 12 місяців по 07.09.2022 включно; призначено ліквідатором СТОВ "Бондарівське" арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича.
           08.12.2022 від СТОВ "Бондарівське"  на адресу місцевого господарського суду надійшла позовна заява про стягнення з ТОВ "Солар Південь" 2 596 012,20 грн у межах справи №906/1154/20.
          Як зазначив позивач, ліквідатором Комликом І.С.  отримано інформацію про рух коштів на розрахункових рахунках СТОВ "Бондарівське" в банківських установах. За результатами аналізу отриманої інформації, зокрема, по рахунку № НОМЕР_1 , який було відкрито в АТ КБ "Приватбанк" ліквідатор Комлик І.С. з`ясував, що СГ ТОВ "Бондарівське" здійснило оплату коштів на користь ТОВ "Солар Південь" на загальну суму 2     596     012,20 грн, а саме: оплата згідно договору б/н від 07.05.2018 надання с/г послуг 28.08.2018 – 100     000, 00 грн (№ документа 484), 11.09.2018 – 100     000, 00 грн (№ документа 488), 12.09.2018 – 850     000, 00 грн (№ документа 489), 17.09.2018 – 225     000, 00 грн (№ документа 498), 17.09.2018 – 60     000,00 грн (№ документа 499), 20.09.2018 – 71     000, 00 грн (№ документа 500), 27.09.2018 – 420     012, 20 грн (№ документа 503), 12.10.2018 – 65     000,00 грн (№ документа 506); оплата згідно договору купівлі-продажу №10/09/2019 від 10.09.2019 за жито 12.10.2018 – 205     000, 00 грн (№ документа 507), 17.10.2018 – 300     000, 00 грн (№ документа 513), 25.10.2018 – 200     000,00 грн (№ документа 525). На думку позивача, відсутність наданих на вимогу ліквідатора СТОВ "Бондарівське" копій документів, що документально підтверджують правомірність проведення транзакцій СТОВ "Бондарівське" на користь ТОВ "Солар Південь" свідчить про те, що СГ ТОВ "Бондарівське" безпідставно перераховано на рахунок відповідача кошти у розмірі 2     596     012, 20 грн.
          Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.06.2023 у справі                   №906/1154/20 (906/1168/22) відмовлено у задоволенні позову. Місцевий господарський суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які мали б підтвердити, зокрема, обумовлену сторонами суму коштів, які підлягали перерахунку за договором №б/н від 07.05.2018 надання с/г послуг та договору купівлі-продажу №10/09/2018 від 10.09.2019. Також відсутні вказані договори у позивача, відсутні докази на підтвердження чи спростування надання послуг або майна відповідачем  СТОВ "Бондарівське". Із огляду на зазначене суд першої інстанції не вважав доведеною безпідставність перерахування СТОВ "Бондарівське" на рахунок відповідача 2    596 012, 20 грн. З огляду на вищезазначене місцевий господарський суд виснував, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами отримання ТОВ "Солар Південь" від СТОВ "Бондарівське" коштів у розмірі 2    596    012, 20 грн без достатніх правових підстав та відповідно наявність у відповідача обов`язку повернути вказані грошові кошти. 
          Рішення Господарського суду Житомирської області від 06.06.2023 у справі № 906/1154/20 (906/1168/22) набрало законної сили.
          У подальшому 28.11.2023 на адресу місцевого господарського суду від ліквідатора СТОВ "Бондарівське" Комлика І.С. надійшла позовна заява від 27.11.2023 до ТОВ "Солар Південь" про визнання недійсними договорів №10/09/2018 від 10.09.2018, б/н від 07.05.2018.
          Рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.12.2024 Господарського суду Житомирської області від 26.12.2024 у справі №906/1154/20 (906/1547/23) позов задоволено. Визнано недійсним договір №10/09/2018 від 10.09.2018 між СТОВ "Бондарівське" та ТОВ "Солар Південь", який був укладений у формі видаткової накладної №1 від 10.09.2018 та видаткової накладної №2 від 10.09.2018. Визнано недійсним договір б/н від 07.05.2018 надання с/г послуг між СТОВ "Бондарівське" та ТОВ "Солар Південь", який був укладений у формі актів надання послуг №205 від 16.08.2018, №405 від 17.05.2018, №605 від 18.05.2018, №805 від 21.05.2018, №1005 від 22.05.2018, №1205 від 23.05.2018, №1305 від 24.05.2018, №1805 від 29.05.2018, №1705 від 28.08.2018, №1505 від 22.05.2018.
          Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2025, рішення Господарського суду Житомирської області від 26.12.24 у справі №906/1154/20 (906/1547/23) залишено без змін.
          Постановою Верховного Суду від 20.08.25 касаційну скаргу ТОВ "Солар Південь" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 26.12.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 у справі №906/1154/20 (906/1547/23) залишено без змін.
           19.06.2025 до Господарського суду Житомирської області від СТОВ "Бондарівське" надійшла позовна заява до ТОВ "Солар Південь" про стягнення 2 596 012,20 грн. Позивач зазначає, що відсутні докази надання с/г послуг ТОВ "Солар Південь" на користь СТОВ "Бондарівське" за договором б/н від 07.05.2018 р., а також виконання сторонами зобов`язань за договором купівлі-продажу №10/09/2018 від 10.09.2018     за жито, внаслідок чого відсутні підстави для перерахування коштів на користь Відповідача у сумі 2 596 012 грн 20 коп. На думку позивача, відсутність наданих, на вимогу ліквідатора СТОВ "Бондарівське" копій документів, що документально підтверджують правомірність проведення транзакцій СТОВ "Бондарівське" на користь ТОВ "Солар Південь" свідчить про те, що СТОВ "Бондарівське" безпідставно перераховано на рахунок відповідача кошти у розмірі 2    596    012, 20 грн. У даній позовній заяві від 18.06.2025 позивач зазначає, що під час розгляду справи №906/1154/20(906/1168/22) в суді апеляційної інстанції ТОВ "Солар Південь" повідомив суд про те, що договір №910/09/2018 від 10.09.2018 року та договір б/н від 07.05.2018 надання с/г     послуг у ТОВ "Солар Південь" відсутні. Натомість на підтвердження факту існування договірних відносин з поставки товару та надання послуг ТОВ "Солар Південь" надав копії видаткових накладних №1 та №2 від 10.09.2018 на поставку та копії актів здачі - приймання робіт (надання послуг). Посилаючись на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.12.2024 у справі №906/1154/20(906/1547/23) за позовом СТОВ "Бондарівське" до ТОВ "Солар Південь", яким було визнано недійсним договір №10/09/2018 від 10.09.2018 р. між СТОВ "Бондарівське" та ТОВ "Солар Південь", який був укладений у формі видаткової накладної №1 від 10.09.2018 року та видаткової накладної №2 від 10.09.2018, а також визнано недійсним договір б/н від 07.05.2018 надання с/г послуг між СТОВ "Бондарівське" та ТОВ "Солар Південь", який був     укладений     у формі актів надання послуг №205 від     16.08.2018р., №405 від     17.05.2018р., №605 від 18.05.2018р., №805 від 21.05.2018р., №1005 від 22.05.2018р., №1205 від 23.05.2018р.,     №1305 від 24.05.2018р.,     №1805 від     29.05.2018, №1705 від 28.08.2018р., №1505 від 22.05.2018, позивач просить стягнути з ТОВ "Солар Південь" суму 2 596 012,20 грн.
          Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.06.25р. у справі                             №906/1154/20(906/791/25) відмовлено Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Бондарівське" у відкритті провадження у справі.
          Мотивуючи оскаржуване судове рішення місцевий господарський суд зазначив, що заявлена сума позовних вимог у справі №906/1154/20(906/1168/22) та у даній позовній заяві становить 2 596 012,20 грн. Сторони у справі №906/1154/20(906/1168/22) та у даній позовній заяві - ті ж самі. Рішенням суду від 06.06.2023 у справі №906/1154/20(906/1168/22), яке набрало законної сили, зазначений спір між тими ж самими сторонами за наявними матеріалами справи було вирішено. Відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України місцевий господарський суд відмовив у відкритті провадження у справі.
          Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням через підсистему "Електронний Суд" від СТОВ "Бондарівське" до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга. Апелянт зазначає, що чинні процесуальні норми не позбавляють заявника права на розгляд спору про той же предмет у разі зазначення ним інших підстав позову та надання інших доказів, якими він обґрунтовує ці підстави. На переконання апелянта місцевий господарський суд прийняв оскаржуване судове рішення із порушенням норм процесуального права внаслідок неповного з`ясування усіх обставин справи.

          Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
          Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
          Частинами 1,2 статті 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
          Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" ("Melnyk v. Ukraine"  заява № 23436/03, § 22, від 28.03.2006).
          Отже, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у наведеному випадку випадку - вимог Господарського процесуального кодексу України.
          Згідно п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
          Відповідно до ч. 5 ст. 175 ГПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

          Щодо незгоди СТОВ "Бондарівське" із ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.06.25 у справі № 906/1154/20(906/791/25) колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
          Відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
          Суд вирішує спір у межах заявлених позивачем вимог, а саме, виходячи зі змісту заявлених вимог та обставин, якими він їх обґрунтовує.
          Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку (пункт 7.11 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у cправі №    925/1662/21).
          Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.
          Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №908/299/18).
          Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача (постанова Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).
          Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що чинні процесуальні норми не позбавляють заявника права на розгляд спору про той же предмет у разі зазначення ним інших підстав позову та надання інших доказів, якими він обґрунтовує ці підстави.
          У той же час колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу сторін на те, що:
          - предметом спору у справі № 906/1154/20 (906/1168/22) та у даній справі є стягнення 2 596 012, 20 грн у межах справи про банкрутство № 906/1154/20;
          - сторонами у справі  № 906/1154/20 (906/1168/22) та у даній справі є ідентичні юридичні особи, а саме позивач СТОВ "Бондарівське" та відповідач ТОВ "Солар Південь";
          - як у справі № 906/1154/20 (906/1168/22), так і у даній справі позивач обґрунтовує свої позовні вимоги перерахуванням ним коштів для відповідача за недійсними правочинами, тобто без підтвердження існування договірних відносин, що як наслідок є підставою для застосування ст. 1212 ЦК України. Водночас вже під час подання цієї позовної заяви СТОВ "Бондарівське"покликається на судові рішення якими було визнано недійсними правочини, які входять в предмет доказування як у даній справі, так і у справі № 906/1154/20 (906/1168/22). Також у даній справі позивач додатково покликається на приписи ч. 3 ст. 42 КУзПБ як правову підставу для задоволення позовних вимог. 
          Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
          Таким чином правочини за якими здійснювався перерахунок коштів для відповідача є недійсними з моменту їх вчинення, що виключає можливість стверджувати про наявність нових фактичних обставин справи, адже як у справі № 906/1154/20 (906/1168/22), так і у даній справі позивач обґрунтовує свої позовні вимоги перерахуванням ним коштів для відповідача за недійсними правочинами, що є незмінною фактичною обставиною справи на яку покликається позивач. 
          Також у судовому засіданні представник ТОВ "Суффле Агро України" зауважив, що правовою підставою позову у даній справі є не лише приписи ст. 1212 ЦК України (як і у справі № 906/1154/20 (906/1168/22), але й приписи ч. 3 ст. 42 КУзПБ. 
Водночас колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи третьої особи, а також апелянта щодо зазначеного доводу як підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, адже згідно п. 7.43  постанови Великої Палати Верховного суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилань на норми матеріального чи процесуального права.
          Ураховуючи вищезазначене колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що міcцевий господарський суд здійснив правильний аналіз позовних вимог, які заявлені у справі № 906/1154/20 (906/1168/22) та  №906/1154/20 (906/791/25). Правомірно виснував, що наявні усі правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно із частинами 1, 3, п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
За приписами частини 1 та частини 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Порушень чи неправильного застосування норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення колегією не встановлено, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 272, 273, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу  Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бондарівське" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.06.25 у справі №906/1154/20(906/791/25) залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає касаційному оскарженню.
3. Справу №906/1154/20(906/791/25) повернути до Господарського суду Житомирської області. 

Повний текст постанови складений "11" вересня 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В. 

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.  

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.