КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
                                    
Апеляційне провадження                                            
№ 22-ц/824/1729/2025
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
 11 листопада 2025 року                                                           місто Київ
                                                                                           справа №357/12106/20
                              
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ  головуючого судді: Борисової О.В.
                                  суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М.
                                            за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,    ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Орєхова О.І. у справі за позовом  ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи,-
 
                                                  В С Т А Н О В И В:
В грудні 2020 року позивачі ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина  ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7  звернулися до суду з позовом до  відповідачів, у якому просили стягнути з:
ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь кожного з позивачів по 14169,00 грн.на відшкодування моральної шкоди, а також на користь  ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 196179,79 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров'ю;
ОСОБА_8 на користь кожного з позивачів по 285831 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з нього на користь   ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина  ОСОБА_6 , шкоду, завдану смертю його батька в розмірі 5155,10 грн. щомісяця, починаючи з 07 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування вимог посилалися на те, що 07 лютого 2020 року водій автомобіля «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав травми та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
Вказували, що да даним фактом Білоцерківський ВП ГУНП в Київській області вніс до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Постановою від 29 липня 2020 року закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_8  складу кримінального правопорушення.
Зазначали, що під час стаціонарного лікування ОСОБА_9 було витрачено грошові кошти в розмірі 196179,79 грн.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8   була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», тому витрачені на лікування кошти підлягають сплаті страховою компанією на користь           ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`ю.
Посилалися на те, що внаслідок ДТП позивачам було заподіяно моральну шкоду, вони зазнали тяжкого душевного болю, пережили сильне емоційне потрясіння.
Оскільки відповідальність за моральну шкоду несе страховик у межах страхового ліміту, різниця підлягає відшкодуванню за рахунок  ОСОБА_8 .
Вказували, що до дня смерті ОСОБА_9 працював у ПрАТ «Росава» та відповідно до довідок про нараховану заробітну плату його середньомісячний заробіток (дохід) становив 15465,29 грн.
Ураховуючи норми статей 1194, 1202 ЦК України, з ОСОБА_8 на користь малолітнього ОСОБА_6 підлягає стягненню 783575,20 грн. щомісячними платежами до досягнення повноліття на відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_9 .
Суди розглядали справу неодноразово.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 30000 грн. на кожного.
В решті вимог до ОСОБА_8 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судовий збір в розмірі          1100 грн.
Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 196179,79 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`ю.
Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 в рахунок моральної шкоди по 14169 грн. на кожного.
Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь держави судовий збір в розмірі 3792,83 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_8 , представник позивачів          ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина             ОСОБА_6 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_11  - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи, що призвело до невірного вирішення спору, вважає, що визначені суми моральної шкоди та шкоди у зв`язку із втратою годувальника підлягають стягненню із ОСОБА_8 , як особи, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки.
Вказував, що відповідальність повинна бути покладена на ОСОБА_8 незалежно від наявності вини в його діях.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати в частині стягнення з нього на користь позивачів моральної шкоди.
В обґрунтування вимог посилалася на те, що саме в діях потерпілого ОСОБА_9 мала місце груба необережність, нехтування правилами безпеки дорожнього руху, перебування на проїзній частині у темному одязі в темну пору доби, її перетинання в недозволеному місці, що стало умовою настання наслідку у вигляді смерті пішохода.
Вказував, що порушень правил дорожнього руху в його діях не було виявлено.
Вважає, що відсутні підстави для стягнення із нього моральної шкоди у визначеному розмірі.
Зазначав, що судом першої інстанції не було враховано його матеріального стану, оскільки зважаючи на невисокий його дохід та наявність на утриманні двох дітей та дружини, стягнення моральної шкоди у визначеному розмірі являється неможливим.  
Постановою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди та щомісячних платежів на відшкодування шкоди, завданої смертю батька, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.  
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах сина ОСОБА_6 , шкоду, завдану смертю батька в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 19 березня 2020 року і до досягнення ОСОБА_12 вісімнадцяти років.
У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 15 березня 2023 року постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в частині вимог   ОСОБА_1 , яка діє в інтересах сина ОСОБА_6 , про стягнення з   ОСОБА_8 шкоди, завданої смертю потерпілого скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в частині вимог   ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_11 про стягнення з   ОСОБА_8 моральної шкоди залишено без змін.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2023 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_11 задоволено.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_8 шкоди, завданої смертю батька скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах сина ОСОБА_6 , шкоду, завдану смертю батька у розмірі 5155,10 грн. щомісяця, починаючи з 19 березня 2020 року і до досягнення  ОСОБА_12 вісімнадцяти років.
Постановою Верховного Суду від 27 червня 2024 року касаційну скаргу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
15 липня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_13 на адресу апеляційного суду надійшли пояснення, в яких останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вказував на те, що в даному випадку зміст положень ст.1200 ЦК України не регулюють наявних спірних відносин. Вважає, що шкода завдана смертю потерпілого підлягає відшкодуванню страховиком на підставі п.27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та у відсутність позивачів. У поясненнях представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_13 просив розглядати справу у його відсутність та у відсутність відповідача ОСОБА_8 .
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з  наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Київський апеляційний суд, з урахуванням постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року переглядає рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року лише в частині вирішення вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_8 шкоди, завданої смертю потерпілого.
Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, 07 лютого 2020 року близько 18:00 год.  ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», д.н.з.НОМЕР_2 , рухаючись по 418 км + 200 м автодороги Н-02 від міста Узин у напрямку до міста Біла Церква, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину дороги.
Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_9 отримав травми та був доставлений до Білоцерківської міської лікарні №2, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
За даним фактом Білоцерківським ВП ГУНП в Київській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за №12020110360000024 про вчинення кримінального правопорушення за частиною другою статті 286 КК України.
Постановою слідчого Білоцерківського ВП ГУПН в Київській області від 29 липня 2020 року кримінальне провадження №12020110360000024 закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.
В постанові про закриття кримінального провадження вказано, що причиною зазначеної ДТП є порушення пішоходом ОСОБА_9 вимог п.п.4.4 Правил дорожнього руху України - «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху». Пішохід ОСОБА_9 не впевнився у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, перетинав у темну пору доби проїзну частину автодороги Н-02 поза пішохідним переходом, що і призвело до наїзду на нього автомобіля.
Володільцем автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_3 , є ОСОБА_8 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується страховим полісом № НОМЕР_4 від 08 січня 2020 року, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого становить 260000 грн.
Відповідно до положень ч.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в частині вирішення вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_8 шкоди, завданої смертю потерпілого Верховний Суд у постанові від 15 березня 2023 року у даній справі вказав на те, щошкода, завдана смертю потерпілого, підлягає відшкодуванню страховиком на підставі пункту 27.2 статті 27 Закону №1961-IV в межах ліміту страхового відшкодування. З урахуванням наведеного, вирішуючи спір в частині відшкодування на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , шкоди, завданої смертю батька, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про її стягнення з ОСОБА_8 у визначеному розмірі.
Таким чином, суд апеляційної інстанції на виконання вказівок Верховного Суду, вважає необхідним зазначити наступне.
Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).
Особам, визначеним у частині першій цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував (частина друга статті 1200 ЦК України).
Частиною першою статті 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.
Статтею 1202 ЦК України, яка визначає порядок відшкодування шкоди, не передбачена можливість зменшення її розміру.
Колегія суддів звертає увагу, що відносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №19610-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №19610-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Згідно з пунктом 23.1 статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є, зокрема, шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-IV порядку.
Пунктом 27.2 статті 27 Закону №1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18).
Таким чином, шкода, завдана смертю потерпілого, підлягає відшкодуванню страховиком на підставі пункту 27.2 статті 27 Закону №1961-IV в межах ліміту страхового відшкодування.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, до дня смерті ОСОБА_9 працював бетонярем у цеху ремонтно-будівельних та спецробіт в ПрАТ «Росава». 
Відтак, середньомісячний заробіток (дохід) розраховується за аналогічними правилами, які встановлено ст.1197 ЦК України для відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи, яка працювала за трудовим договором.
Згідно з ч.1 ст.1197 ЦК України середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я.
Відповідно до довідок ПрАТ «Росава» нарахована заробітна плата ОСОБА_9 за період від лютого 2019 року до січня 2020 року включно, тобто за 12 календарних місяців його роботи, склала 185583,47 грн., відповідно його середньомісячний заробіток (дохід) складає 15465,29 грн. (185583,47 грн. : 12 міс. = 15465,29 грн.).
З урахуванням положень ч.2 ст.1200 ЦК України розмір середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди, тобто працюючої дружини ОСОБА_1 , складає 5155,10 грн. (15465,29 грн.: 3 = 5155,30 грн.).
Особою, яка має право на відшкодування шкоди на підставі ст.1200 ЦК України є малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_5 і який мав право на утримання від свого батька до досягнення ним вісімнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Малолітньому ОСОБА_6 , якому з моменту ДТП до повноліття залишалось 152 місяці, належало до виплати 783575,20 грн. (5155,10 грн. х 152 міс. = 783 575, 20 грн.).
Разом з тим, колегія суддів бере до уваги те, що шкода, завдана смертю потерпілого, підлягає відшкодуванню страховиком на підставі пункту 27.2 статті 27 Закону №1961-IV в межах ліміту страхового відшкодування.
З матеріалів справи встановлено, що згідностраховому полісі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № НОМЕР_4 від 08 січня 2020 року страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260000 грн. та шкоду заподіяну майну 130000 грн. 
Відповідач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в касаційній скарзі вказував на те, що фактично сплачене ним страхове відшкодування на підставі заяв позивачів на виконання рішення становить 252855,79 грн., залишково-гранична відповідальність страховика становить 7144,21 грн. На підтвердження перерахування коштів у розмірі 252855,79 грн. було надано платіжні доручення від 01 липня 2021 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що сума на відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_9 його малолітньому сину ОСОБА_6 має бути зменшена на суму залишково-граничної відповідальності страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу №ЕР 141866544 від 08 січня 2020 року у розмірі 7144,21 грн.
Тобто від розміру відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника у сумі 783575,20 грн. необхідно відняти залишково-граничну відповідальність страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у розмірі 7144,21 грн. (783575,20 грн. - 7144,21 грн. = 776612,99 грн.).
Відповідно 776612,99 грн. : 152 = 5109,30 грн.
Враховуючи положення ст.ст.1194, 1202 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_9 його малолітньому сину ОСОБА_6 з ОСОБА_8 підлягає стягненню шкода щомісячними платежами у розмірі 5109,30 грн., починаючи від 07 лютого 2020 року і до повноліття дитини.
Доводи відповідача ОСОБА_8 про те, що не з його вини настала смерть потерпілого ОСОБА_9 , а тому він не може бути тією особою, що повинна відшкодовувати шкоду завдану смертю потерпілого, колегія суддів відхиляє, оскільки положення статті 1200 ЦК України викладені таким чином, що  сам факт смерті потерпілого дає право на отримання шкоди, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років. 
Посилання відповідача ОСОБА_8 на те, що він отримує невеликий дохід, на його утриманні перебувають діти, а стягнення суми кожного місяця на відшкодування шкоди ставить його у скрутне матеріальне становище, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.
Як вбачається з постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року, суд касаційної інстанції скасовуючи постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в частині вимог   ОСОБА_1 , яка діє в інтересах сина ОСОБА_6 про стягнення з   ОСОБА_8 шкоди, завданої смертю потерпілого та передаючи справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, виходив з того, що частково задовольняючи вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах сина ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої смертю батька, та зменшуючи розмір відшкодування з огляду на майнове становище відповідача, апеляційний суд не врахував, що статтею 1202 ЦК України, яка визначає порядок відшкодування шкоди, не передбачена можливість зменшення її розміру.
А відтак, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15 березня 2023 року у даній справі, правових підстав для зменшення розміру відшкодування, яке підлягає стягненню з ОСОБА_8 на користь          ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шкоду колегія суддів не вбачає.
Оскільки суд першої інстанції, розглядаючи вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи вищевказаного не врахував, а відтак рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового про часткове задоволення вказаної вимоги.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,    ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - задовольнити частково.
 
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина    ОСОБА_2  до ОСОБА_8  про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи- скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення вказаної вимоги.
 
Стягнути з  ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 на користь  ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , яка діє в інтересах малолітнього сина   ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шкоду завдану смертю батька в розмірі 5109 грн. 30 коп. щомісячно, починаючи з 19 березня 2020 року і до досягнення ОСОБА_6 повноліття.
 
В іншій частині позовних вимог  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина    ОСОБА_2  до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи - відмовити.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.
 
Головуючий:
 
Судді: