ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/2570/24  Номер провадження 22-ц/814/3831/25	Головуючий у 1-й інстанції Кунець  М. Г.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання: Буйнової О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – адвоката Котяш Ірини Миколаївни на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 28 липня 2025 рокуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В : 
У грудні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 112755 грн, а також вирішити питання судових витрат.
        Заочним рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 квітня 2025 рокупозов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договорами, а саме: за договором позики №76387676 від 15.12.2023 у розмірі 30635 грн. 00 коп., за договором позики № 2733198 від 18.02.2024 в розмірі 26920 грн. 00 коп., за кредитним договором № 02608-01/2024 від 03.01.2024 в розмірі 55200 грн. 00 коп., в загальному розмірі 112 755 грн.
Вирішено питання судових витрат.
Роз`яснено порядок перегляду заочного рішення.
У липні 2025 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 квітня 2025 року, просила поновити строк, а заочне рішення районного суду скасувати. 
     Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 28 липня 2025 рокузаяву  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 квітня 2025 року залишено без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Котяш І.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції фактично позбав відповідача права на оскарження заочного рішення, оскільки таке оскарження має місце лише після залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Судове засідання в суді апеляційної інстанції з викликом учасників справи. На момент розгляду сторони будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (частина 1 статті 379 ЦПК України).

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції хоч і зазначив в резолютивній частині про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, проте із змісту мотивувальної частини ухвали вбачається, що фактично суд залишив заяву без розгляду із підстав пропуску строку, про що також зазначено у резолютивній частині ухвали, а тому вказана ухвала підлягає перегляду в суді апеляційної інстанції.

Так, залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 не надала належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку до подання такої заяви.
Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Так, глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених ч.1 ст. 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст. 284 ЦПК України).
Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають ч. ч. 1-7 ст. 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення ст. 185 цього кодексу (ч. 8 ст. 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.
Цей припис треба розуміти як такий, який стосується невиконання саме тих вимог, що передбачені у ч. ч. 1-7 ст. 285 ЦПК України. Якщо учасник справи оформив заяву про перегляд заочного рішення без дотримання вказаних вимог, тобто неналежно, до цієї заяви застосовуються положення ст. 185 ЦПК України. В інших випадках її положення до заяви про перегляд заочного рішення незастосовні. Ухвалу про повернення такої заяви можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від заочного рішення (п. 22 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (ст. 286 ЦПК України). Тобто, суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам ч. ч. 1-7 ст. 285 ЦПК України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч. 4 ст. 287 ЦПК України).
Залишаючи заяву   ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 126 ЦПК України, за змістом яких право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року в справі №214/5505/16 (провадження №14-74цс21) зазначено, що: «не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України). Оскільки кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, то немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Тому, оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України. Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення. […] У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувати, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення. Передбачене у реченні другому частини четвертої статті 287 ЦПК України спеціальне правило про початок відліку строку на апеляційне оскарження заочного рішення застосовне лише до тих рішень, які суд ухвалив за правилами, що діють з 15 грудня 2017 року».
У справі, що переглядається, суд першої інстанції постановив ухвалу, згідно з якою залишив без розгляду заяву про перегляд заочного рішення через відсутність підстав для поновлення строку на її подання, не звернувши увагу на те, що за змістом ч. 1 ст. 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.
Суд першої інстанції не врахував, що визначений у ст. 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний як до розгляду суті цієї заяви, так і до розгляду на предмет дотримання строку її подання, а в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою лише: 1) залишити заяву без задоволення та 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
З огляду на наведене доводи апелянта про допущення судом першої інстанції порушення процесуальних норм щодо порядку вирішення питання про перегляд заочного рішення знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції. Вказана підстава є достатньою для скасування оскарженого судового рішення, тому інші доводи апеляційною скарги не мають правового значення.
Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду заяву про перегляд заочного рішення через пропуск строку, не звернув уваги на те, що постановлена ухвала позбавляє відповідача права на апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції.
За результатами належно оформленої заяви про перегляд заочного рішення, суд незалежно від пропуску строку на її подання, може постановити лише ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
Отже, у разі, якщо немає підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд постановляє ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, що надає можливість відповідачу оскаржити заочне рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).
З огляду на наведене доводи апелянта про допущення судом першої інстанції порушення процесуальних норм щодо порядку вирішення питання про перегляд заочного рішення знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції. Вказана підстава є достатньою для скасування оскарженого судового рішення, тому інші доводи апеляційною скарги не мають правового значення.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 367, 374,379,381 - 384ЦПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Котяш Ірини Миколаївни - задовольнити.
Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 28 липня 2025 року- скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 10 листопада 2025 року.

Головуючий: _______________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ С.Б. Бутенко ________________ О.І. Обідіна