ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року	Львів	Справа № 380/21610/24 пров. № А/857/7339/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді          Шавеля Р.М.,
суддів                              Довгої О.І. та Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2024р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській обл., Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії (суддя суду І інстанції: Чаплик І.Д., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 23.12.2024р., м.Львів; дата складання повного рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

16.10.2024р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:
визнати протиправними дії відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Чернігівській обл. щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та скасувати рішення № 133850015217 від 29.05.2024р;
зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком па пільгових умовах, передбачену Списком № 2, п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.03.2024, зарахувавши періоди роботи з 12.11.1987р. по 13.08.1990р. в Самбірському склозаводі ЛПО «Радуга» та з 01.02.1991р. по 06.11.2001р. у ВАТ «Дрогобицький долотний завод» до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену Списком № 2.

Розгляд справи проведено судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2024р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в Чернігівській обл. № 133850015217 від 29.05.2024р. про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ; зобов`язано ГУ ПФ України в Чернігівській обл. призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.03.2024, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 12.11.1987р. по 13.08.1990р. та з 01.02.1991р. по 06.11.2001р.; в решті позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Чернігівській обл. судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Чернігівській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що до пільгового стажу роботи за Списком № 2 згідно трудової книжки не зараховано, оскільки позивачем не підтверджено належними доказами зайнятість певними видами робіт та проведення атестації робочого місця.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно з`ясовано під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 (дівоче прізвище – ОСОБА_2 ), є громадянкою України, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії № НОМЕР_1 .
21.07.1990 позивач уклала шлюб із ОСОБА_3 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_4 », що стверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 .
Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_3 позивач має такий трудовий стаж:
з 01.09.1986р. по 16.07.1987р. – навчання у Львівському СПТУ № 59;
21.07.1987 – прийнята на роботу оператором ІІІ розряду до Самбірського районного вузлу зв`язку; 28.10.1987р. – звільнена з роботи за власним бажанням;
12.11.1987р. – прийнята на посаду віднощика гарячих виробів до Самбірського склозаводу Львівського виробничого об`єднання «Радуга»; 01.05.1988р. – переведена на посаду відпальника скловиробів; 16.02.1989р. – переведена на посаду набірника скломаси; 01.03.1989р. - переведена на посаду видувальника скловиробів; 13.08.1990р. - звільнена з роботи за власним бажанням;
29.11.1990р. – зарахована на роботу в інструментальний цех учнем гальваніка до Дрогобицького долотного заводу; 01.02.1991р. – присвоєно ІІ розряд гальваніка; 07.11.2001р. – переведена розділювачем робіт; 10.04.2008р. – переведена комірником ІІ розряду; 20.09.2009р. – звільнена з посади за власним бажанням.
Згідно з довідкою № 26-02 від 26.02.2013 позивач працювала на посаді гальваніка з 01.02.1991р. до 06.11.2001р. на ВАТ «Дрогобицький долотний завод», яка відповідно до наказу № 306/в від 25.11.1994р., № 358/в від 29.12.1995р., № 204/в від 05.10.1999р. атестована як посада з шкідливими та важкими умовами праці за підпунктом 2150500а підрозділу 2150500а-11629 Списку № 2 постанови Кабінету Міністрів /КМ/ України № 162 від 11.03.1994р.
20.05.2024р. позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; вказана заява розглядалась за принципом екстериторіальності ГУ ПФ України в Чернігівській обл.
Рішенням ГУ ПФ України в Чернігівській обл. № 133850015217 від 29.05.2024р. відмовлено позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком за Списком № 2, оскільки відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на. інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМ України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Зниження пенсійного віку відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи проводиться за умови наявності не менше половини стажу на зазначених роботах. Відповідно до п.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення, документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р., для призначення пенсії за віком на пільгових умовах надається довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних, записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні, відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1 - 6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 2-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення, пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затв. постановою правління ПФ України № 18-1 від 10.11.2006р. Страховий стаж особи становить 27 років 10 місяців 11 днів. Пільговий стаж роботи по Списку № 2 відсутній. До страхового стажу зараховано всі періоди. Пільговий стаж по Списку № 2 відсутній, оскільки не надані документи передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для зарахування до страхового стажу періодів пільгової роботи необхідно надати уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів (додаток № 5).

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявна довідка ВАТ «Дрогобицький долотний завод» № 26-02 від 26.02.2013р., з якої вбачається, що позивач працювала повний робочий день на посаді гальваніка з 01.02.1991р. до 06.11.2001р., яка відповідно до наказів № 306/в від 25.11.1994р., № 358/в від 29.12.1995р., № 204/в від 05.10.1999р. атестована як посада з шкідливими та важкими умовами праці за підпунктом 2150500а підрозділу 2150500а-11629 Списку № 2 постанови КМ України № 162 від 11.03.1994р. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що вказаний стаж роботи протиправно не був зарахований до пільгового стажу за Списком № 2, який дає право на призначення пільгової пенсії за віком. 
Позивач досягла 55-річного віку; загальний страховий стаж позивача, встановлений відповідачем, становить 27 років 10 місяців 11 днів. Сукупний стаж роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 становить більше 10 років, що є достатнім для призначення пільгової пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із роз`ясненнями, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині незадоволених (відмовлених) позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Стосовно решти позовних вимог колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для часткового задоволення позову із визначеним способом захисту позивача, з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України № 1788-XII від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення» /Закон № 1788-XII/ та Законом України № 1058-ІV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /Закон № 1058-ІV/.
Відповідно до ст.8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема, громадянами України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною 1 ст.9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч.1 ст.10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною 2 ст.24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого  абзацом першим  частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;
Відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.45 № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005р. затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах /Порядок № 383. 
Згідно з п.10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Як визначено п.3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

За змістом положень ст.62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також згідно зі ст.48 Кодексу законів про працю /КЗпП/ України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою КМ України № 637 від 12.08.1993р. затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній /Порядок № 637/.
Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці відповідач вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.
Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутністю трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018р. по справі № 234/13910/17 та від 20.01.2021р. по справі № 588/647/17.

Окрім того, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. у справі № 520/15025/16-а, за яким роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, із урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому. контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач не зарахував до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 12.11.1987р. по 13.08.1990р. та з 01.02.1991р. по 06 11.2001р. у зв`язку з відсутністю доказів віднесення виконаних робіт у вказані періоди до робіт з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.
Разом з тим, судом 12.11.1987р. позивач була прийнята на посаду віднощика гарячих виробів до Самбірського склозаводу Львівського виробничого об`єднання «Радуга»; з 01.05.1988р. – переведена на посаду відпальника скловиробів; з 16.02.1989р. – переведена на посаду набірника скломаси; з 01.03.1989р. по 13.08.1990р. - переведена на посаду видувальника скловиробів.
У період виконання позивачем робіт за вказаними посадами були чинні Список 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах та Список №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затв. постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956р.
За нормами вказаної постанови усі вищезазначені посади (віднощика гарячих виробів, відпальника, набірника скломаси, видувальника скловиробів) були віднесені до розділу XV (виробництво скляних та фарфоро-фаянсових виробів) Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах.

За таких умов період роботи позивача з 12.11.1987р. по 13.08.1990р. в Самбірському склозаводі ЛВО «Радуга» повинен був бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 2, чого відповідач при розгляді заяви про призначення пенсії за віком не вчинив, відтак позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо зарахування до стажу роботи з 01.02.1991р. по 06.11.2001р. у ВАТ «Дрогобицький долотний завод» до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачену Списком № 2, колегія суддів зазначає таке.
Матеріалами справим стверджується, що з 01.02.1991р. по 06.11.2001р. позивач перебувала на посаді гальваніка на Дрогобицькому долотному заводі.
У період виконання позивачем робіт за вказаною посадою були чинні Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах і Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах, затв. постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991р. (чинні до 11.03.1994р.) та Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. постановою КМ України № 162 від 11.03.1994р. (чинні до 16.01.2003р.). Згідно вказаних постанов посада гальваників (крім зайнятих тільки на підвішуванні та зніманні деталей, а також у автоматичному режимі закритих ванн) була віднесена до підрозділу 2150500а-11629 підпункту 2150500а пункту 5 (покриття матеріалів гальванічним способом) розділу XIV (металообробка) Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
В матеріалах справи наявна довідка ВАТ «Дрогобицький долотний завод» № 26-02 від 26.02.2013р., з якої вбачається, що позивач працювала повний робочий день на посаді гальваніка з 01.02.1991р. до 06.11.2001р. на ВАТ «Дрогобицький долотний завод», яка відповідно до наказів № 306/в від 25.11.1994р., № 358/в від 29.12.1995р., № 204/в від 05.10.1999р. атестована як посада з шкідливими та важкими умовами праці за підпунктом 2150500а підрозділу 2150500а-11629 Списку № 2 постанови КМ України № 162 від 11.03.1994р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний стаж роботи протиправно не був зарахований до пільгового стажу за Списком № 2, який дає право на призначення пільгової пенсії за віком.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач досягла 55-річного віку (26.03.2024р.); загальний страховий стаж позивача, встановлений відповідачем, становить 27 років 10 місяців 11 днів. Сукупний стаж роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 складає більше 10 років, що є достатнім для призначення пільгової пенсії за віком, тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з наступного дня після дати досягнення пенсійного віку, тобто, з 27.03.2024р., зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 12.11.1987р. по 13.08.1990р. та з 01.02.1991р. по 06.11.2001р.

Також колегія суддів вважає, що обраний спосіб захисту прав позивача повністю відповідає вимогам діючого законодавства та забезпечує поновлення порушеного права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені частково у визначений спосіб.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Відповідно до правил ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта ГУ ПФ України в Чернігівській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2024р. в адміністративній справі № 380/21610/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний  	

Дата складання повного судового рішення: 30.09.2025р.