ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/1827/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року (суддя К.М. ПРИТУЛА) в адміністративній справі 
за позовом    ОСОБА_1   
до   Міністерства юстиції України         
третя особа   Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)             
про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1    звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, починаючи з 29.10.2021 по 07.04.2023 включно, в розмірі 980 912,28 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи, рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.
У відзивах на апеляційну скаргу відповідач та третя особа просять відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.    
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 у справі № 340/221/20     визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України «Про звільнення» № 4169/к від 23.12.2019.    Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 26.12.2019.      Стягнуто із Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.12.2019 по 02.09.2020 в сумі 169071,58 гривень.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 340/221/20 змінено, виклавши абзац четвертий резолютивної частини цього рішення в наступній редакції: «Стягнути із Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.12.2019 по 02.09.2020 в сумі 169071,58 гривень, що визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів». В інший частині рішення суду залишено без змін.
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 340/221/20 змінено рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 340/221/20 у резолютивній частині, виклавши пункт третій у такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 27 грудня 2019 року».  В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 340/221/20 залишено без змін.
Також рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.09.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2021 у справі № 340/1747/21,  стягнуто з Міністерства юстиції України середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, починаючи з 03.09.2020 по 07.04.2021 включно, в розмірі 151 395,00 грн. У задоволенні інших вимог відмовлено.
Постановою Верховного суду від 30 березня 2023 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021  року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року скасовано. Справу направлено до Кіровоградського окружного адміністративного суду на новий розгляд.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі № 340/1747/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023, стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 340/221/20 за період з 03 вересня 2020 року по 07 квітня 2021 року у розмірі 238 947,73 грн (двісті тридцять вісім тисяч дев`ятсот сорок сім грн 73 коп.), що є різницею між сумою, яка підлягала до стягнення (390 342,73 грн) та раніше стягнутою сумою (151 395,00 грн).  
Наказом Міністерства юстиції України № 2607/к від 29.10.2021 скасовано наказ Міністерства юстиції України від 23.12.2019 року № 4169/к «Про звільнення» та поновлено ОСОБА_1 з 27.12.2019  на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 березня 2022 року,   залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі № 340/10802/21, стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення у справі № 340/221/20 в частині поновлення на посаді за період з 08 квітня 2021 року по 28 жовтня 2021 року включно, в розмірі 349 434,40 грн з подальшим вирахуванням обов`язкових податків та зборів. 
ОСОБА_1 в квітні 2022 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 17 лютого 2022 року (ВП № 68548618). 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі 340/2274/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022, у задоволенні позову відмовлено. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.02.2023 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 у справі № 340/2274/22 скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Яковенка В.А. про закінчення виконавчого провадження № 68548618.
Верховний Суд дійшов висновку,   що прийняття Міністерством юстиції України наказу від 29 жовтня 2021 року № 2607/к про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 27 грудня 2019 року – не є фактичним виконанням судового рішення у справі № 340/221/20, позивача поновлено на роботі формально, враховуючи, що на момент прийняття наказу про поновлення допустити його до виконання функціональних обов`язків вже було неможливо.
Позивач вважає, що  оскільки рішення суду у справі у справі № 340/221/20 про поновлення на посаді не виконано, то у позивача виникає право звернення до суду з вимогами, пов`язаними зі стягненням середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої виходив з того, що правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23.02.2023 у справі № 340/2274/22, не мають преюдиційного значення для даної справи, а є лише юридичною оцінкою, наданою судом наказу від 29.10.2021 № 2607/к.   Суд зазначив, що вказані доводи позивача не можуть бути підставою для задоволення вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, оскільки предметом розгляду у справі № 340/2274/22 було протиправність винесеної держаним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження. Більш того, наказ від 29.10.2021 № 2607/к про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 27.12.2019 на час розгляду справи є чинним, в судовому порядку не скасований та повністю відповідає резолютивній частині судових рішень у справі № 340/221/20.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що статтею 129-1  Конституції України  визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частинами 2, 3  статті 14 КАС України  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з пунктами 2, 3 частини 1  статті 371 КАС України  негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Частиною другою  статті 372 КАС України  передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
  Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Верховний Суд неодноразово висловлював висновки щодо застосування  статті 236 КЗпП України  стосовно виконання рішення суду про поновлення на роботі/посаді, яке допущене до негайного виконання.
Так, у постанові від 21 жовтня 2021 року в справі № 640/19103/19 Верховний Суд зазначив, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості та підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його проголошення у судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави.
Суд касаційної інстанції також вказав, що для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі  статті 236 КЗпП України  суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.
Порядок застосування приписів  статті 236 КЗпП України  був об`єктом оцінки Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16 лютого 2018 року в справі № 807/2713/13-а, від 27 червня 2019 року в справі № 821/1678/16, від 31 липня 2019 року в справі № 813/593/17, від 25 вересня 2019 року в справі № 813/4668/16, від 27 листопада 2019 року в справі № 802/1183/16-а, від 19 грудня 2019 року в справі № 2а-7683/12/1370, від 05 лютого 2020 року в справі № 815/1676/18, від 05 березня 2020 року в справі № 280/360/19, від 26 листопада 2020 року в справі № 500/2501/19, від 19 квітня 2021 року в справі № 826/11861/17, від 24 червня 2021 року в справі № 640/15058/19, від 20 липня 2021 року в справі № 826/3465/18, від 21 жовтня 2021 року в справі № 280/5260/19, від 27 січня 2022 року в справі № 580/5185/20, від 09 листопада 2022 року в справі № 460/600/22, від 23 березня 2023 року в справі № 420/8539/21.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач мав бути поновлений на роботі   02.09.2020 – в день прийняття рішення суду у справі № 340/221/20, натомість наказ про поновлення  прийнятий  29.10.2021. 
При цьому суд першої інстанції вірно зауважив, що наказ від 29.10.2021 № 2607/к про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 27.12.2019 повністю відповідає резолютивній частині судових рішень у справі № 340/221/20, а відтак право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення у справі № 340/221/20 у позивача існує до моменту прийняття названого наказу. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом, в якому просив стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, починаючи з 08.04.2021 по 08.11.2021 включно, в розмірі 397 206,14 грн.
За наслідком розгляду справи № 340/10802/21 суди дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з 08 квітня 2021 року по 28 жовтня 2021 року включно, в іншій частині позовних вимог було відмовлено.
Таким чином рішенням у справі № 340/10802/21, яке набрало законної сили, вирішений спір щодо виплати середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з  29.10.2021 по 08.04.2021, вже вирішений, а тому не може бути предметом повторного розгляду в цій справі.
Також колегія суддів звертає увагу, що переглядаючи справу № 340/10802/21 Верховний Суд, відхиляючи доводи ОСОБА_1 щодо формального  виконання відповідачем рішення суду про поновлення його на посаді, після того, як орган в якому позивач працював ліквідовано (фактично не існує), що є підставою для збільшення періоду для стягнення затримки виконання рішення суду, вказав, що процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені статтею 382 та статтею 383 КАС України. Таким чином, на цьому етапі у судів попередніх інстанцій були відсутні підстави для збільшення періоду затримки виконання рішення суду, тому що відповідачем видано наказ про поновлення позивача на посаді, а питання судового контролю за виконанням судового рішення не є предметом розгляду у цій справі. У зв`язку з цим суд касаційної інстанції підтвердив правильність висновків суду щодо відсутності правових підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, після прийняття відповідачем наказу від 29.10.2021 № 2607/к.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в цій справі.
Щодо доводів позивача про неврахування судом першої інстанції висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 23.02.2023 у справі № 340/2274/22, що свідчить про порушення частини п`ятої статті 242 КАС України, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У цій справі предметом розгляду є застосування до спірних правовідносин приписів  статті 236 КЗпП України, висновки суду в повній мірі відповідають правовим висновкам Верховного Суду у подібній справі № 340/10802/21, в той час як у справі № 340/2274/22 предметом розгляду була постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Яковенка В.А. про закінчення виконавчого провадження № 68548618, при цьому правові висновки щодо застосування статті 236 КЗпП України постанова Верховного Суду у справі № 340/2274/22 не містить. 
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. 

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року в адміністративній справі № 340/1827/23  залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 30 вересня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 30 вересня 2025  року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров