Номер провадження: 22-ц/813/703/25 
Справа № 522/12157/21
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20.11.2025 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
переглянувши справу №522/12157/21 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, ОСОБА_2 , за участю третіх осіб Альджу Бадр в інтересах ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Ніли Євгенівни, публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», за участю органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської рали про визнання недійсними електронних торгів, скасування запису про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року у складі судді Яреми Х.С., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_5 ), звернувшись засобами поштового зв`язу 26 червня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, просила:
визнати недійсними електронні торги, що відбулися 05 травня 2021 року на підставі Заявки №1988 від 01 квітня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. до ДП «Сетам», реєстраційний номер лота: 473818 з продажу предмета іпотеки – трикімнатної квартири, загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ;
скасувати протокол проведення електронних торгів №537200 від 05 травня 2021 року, складений за результатами електронних торгів, що відбулися 05 травня 2021 року, реєстраційний номер лота: 473818 з продажу предмета іпотеки - трикімнатної квартири, загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ; 
скасувати Акт про реалізацію предмета іпотеки від 01 червня 2021 року, складений приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. при примусовому виконанні за іпотечним договором від 17 червня 2005 року іпотеки: трикімнатної квартири, загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_5 ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кот Д.М. 17 червня 2005 року за №728;
скасувати Свідоцтво від 04 червня 2021 року за реєстраційним №144 про придбання нерухомого майна з електронних торгів від 05 травня 2021 року, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Червинською Н.Є. на підставі Акта приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М., про реалізацію предмета іпотеки, яким посвідчено, що ОСОБА_2 належить на праві власності майно – трикімнатна квартира, загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ;
скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58565198 від 04 червня 2021 року державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Н.Є. про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 об`єкта нерухомого майна, номер запису про право власності: 42334921 від 04 червня 2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2377369451101;
стягнути з ДП «Сетам», приватного виконавця Колечка Д.М., ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 4405,28 грн. (т.1 а.с.3-12). 
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2021 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.115-116).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2021 року за заявою ОСОБА_1 вжито заходи забезпечення позову, якими заборонено до набрання законної сили судовим рішенням будь-які реєстраційні дії з відчуження нерухомого майна - трикімнатної квартири, загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (т.1 а.с.117-120). 
Відповідач ДП «Сетам» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що торги проведено на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5. Як підстава для задоволення позову про визнання торгів недійсними позивачем зазначаються, зокрема, порушення державним виконавцем, допущені під час відкриття виконавчого провадження, проведення оцінки майна, повідомлення сторін виконавчого провадження про хід торгів. Проте, такі дії приватного виконавця мають самостійний спосіб оскарження, яким позивач не скористався. Як підстава для задоволення позовних вимог зазначається також про заниження оцінки майна в межах виконавчого провадження. Разом з тим, Верховним судом неодноразово було зроблено висновок про те, що до предмета доказування у справах про визнання недійсними електронних торгів не входить визначення вартості майна, а результати оцінки майна мають окремий, передбачений законом спосіб оскарження. Позивач вказує на відсутність повідомлення його як боржника у виконавчому провадженні про дату, час, місце проведення торгів, а також стартову ціну лоту, що не відповідає дійсності, зазначаючи про те, що ДП «Сетам» було направлено позивачу повідомлення про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна за лотом №473818 листом від 07 квітня 2021 року №1899/)8-18-21. Повідомлення іпотекодавцю, іпотекодержателю та державному виконавцю про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів ДП «Сетам» здійснено шляхом направлення відповідних листів простим поштовим відправленням, оскільки Порядком не встановлено обов`язку надсилати таке повідомлення рекомендованим листом. ДП «Сетам» було здійснено всі передбачені законодавством дії з розміщення оголошень про торги у друкованих засобах масової інформації та повідомлення іпотекодавця про дату, час торгів та початкову ціну лоту. Щодо необхідності отримання дозволу органу опіки та піклування на передачу майна на реалізацію, то спірне майно передано на реалізацію як предмет іпотеки, тому значення має те, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки або право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду є кінцевою стадією виконання рішення суду про звернення стягнення, тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, в якому право користування належить дитині, не потрібен. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватися чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду та проведенні прилюдних торгів. Оскільки дитина, яка не є дитиною позивача, була зареєстрована в квартирі, що є предметом іпотеки, після укладення договору іпотеки, то дана обставина не є підставою для задоволення позовних вимог. Нормативно-правовим актом, який встановлює порядок та правила проведення прилюдних торгів, є саме Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5. Для визнання електронних торгів недійсними необхідно встановити порушення правил, встановлених саме Порядком реалізації арештованого майна, що позивачем не доведено (т.1 а.с.123-130).
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що всі дії приватного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний порядок оскарження та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійними. Дозвіл органу опіки та піклування на відчуження нерухомого майна, право користування яким мають діти, необхідний на момент укладення договору іпотеки, а не на момент реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у цьому випадку не можуть бути застосовані, оскільки пункт 1 статті 1 Закону передбачає одну з умов, за якої нерухоме майно не може бути примусово стягнуте, якщо воно використовується як місце постійного проживання позичальника, а оскільки постійне місце проживання позивача зареєстроване за іншою адресою, ніж предмет іпотеки, то підстав для застосування норм цього Закону не вбачається. Дії приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, тому не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними (т.1 а.с.152-154, т.2 а.с.179-182).
Відповідач приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. позов не визнав, зазначивши у відзиві, що 13 листопада 2019 року винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №60881752 та №60882916 з примусового виконання виконавчих листів №521/12309/16, виданих 21 січня 2019 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Постанови про відкриття виконавчих проваджень надіслано боржника поштовим відправленням №688004 0252371 7, яке отримано боржником 19 грудня 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 . В ході перевірки майнового стану боржника іншого майна, окрім квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено не було. На запити Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 17 березня 2020 року та 11 червня 2020 року отримано відповідь про те, що жодної особи у квартирі не зареєстровано. Боржник має реєстрацію місця проживання з 04 листопада 2002 року за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 про незалежну оцінку майна від 01 жовтня 2020 року, який надійшов до приватного виконавця 05 жовтня 2020 року, ринкова вартість об`єкта оцінки склала 659748,00 грн. 05 жовтня 2020 року на адресу сторін виконавчого провадження було направлено лист №3220 з повідомленням про оцінку арештованого майна, в якому було зазначено про вартість оціненого майна визначену суб`єктом оціночної діяльності. Факт отримання боржником вказаного листа 09 жовтня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується зворотнім повідомленням №68004 0273465 3. Постанову про звернення стягнення на майно боржника винесено 01 квітня 2021 року, постанову надіслано боржнику із супровідним листом №1987 від 01 квітня 2021 року, заявку на реалізацію квартири підготовлено 01 квітня 2021 року. Перші торги із реалізації квартири призначені на 05 травня 2021 року, в результаті відкритого аукціону вищевказане арештоване майно було придбано ОСОБА_2 за стартовою ціною 659748,00 грн. Оскільки сума, що надійшла від реалізації арештованого майна була більшою, ніж сума боргу, то 24 травня 2021 року виконавець звернувся до боржника із проханням надати реквізити для перерахування коштів, на зазначений лист боржник не відреагувала. 01 червня 2021 року приватним виконавцем було складено акт про реалізацію предмета іпотеки, який було надіслано сторонам виконавчого провадження та покупцю згідно із супровідним листом №3395. У відзиві надано обґрунтування щодо отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження; щодо зміни назви кредитора (стягувача); щодо Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого для забезпечення кредитів в іноземній валюті»; щодо вартості майна, визначеної на підставі оцінки у рамках виконавчого провадження; щодо реалізації з торгів майна, права користування яким, нібито, мають неповнолітні, тощо (т.2 а.с.1-5).
Представником ОСОБА_4 в інтересах позивача ОСОБА_1 надано відповіді на відзиви (т.2 а.с.194-196, 212-217).
Відповідачем ОСОБА_2 надано заперечення на відповідь на відзив (т.3 а.с.8-10).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення (т.3 а.с.65-67).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2021 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди (т.3 а.с.92-93).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2021 року до участі у справі залучено в якості третіх осіб ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинську Н.Є., ПАТ «ОТП «Банк», залучено орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (т.3 а.с.106).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.3 а.с.94-95).
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовлено (т.4 а.с.39-49).
Висновок суду мотивовано безпідставністю вимог.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у порушенні при реалізації майна з електронних торгів вимог Порядку реалізації арештованого майна, Закону України «Про виконавче провадження» №1404-УШ, Закону України «Про охорону дитинства», інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, які вплинули на результати електронних торгів (т.4 а.с.67-71).
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Колечко Д.М. заперечив щодо змісту і вимог апеляційної скарги, підтримав обґрунтовування, викладені на позов (т.4 а.с.126-131).
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечив щодо змісту і вимог апеляційної скарги, підтримав обґрунтування, викладені на позов (т.4 а.с.138-145). 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. від 13 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження №60882916 на боржника ОСОБА_1 за заявою стягувача акціонерного товариства «ОТП Банк» з примусового виконання Виконавчого листа №521/4702/16-ц, виданого 21 січня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_9 заборгованості за кредитним договором №ML-501/012/2005 від 16 червня 2005 року, яка складається із 4900,40 доларів США заборгованості за кредитом, 524,70 доларів США заборгованості за відсотками, а всього заборгованості по курсу НБУ 116361,94 грн. 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. від 13 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження №60881752 на боржника ОСОБА_1 за заявою стягувача акціонерного товариства «ОТП Банк» з примусового виконання Виконавчого листа №521/4702/16-ц, виданого 21 січня 2021 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_9 витрат на сплату судового збору в сумі 1745,43 грн.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. від 21 травня 2020 року у виконавчому провадженні №60882016 проведено опис та накладено арешт на майно (кошти) боржника ОСОБА_1 , якою описано та накладено арешт на трикімнатну квартиру загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржника ОСОБА_1 .
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. від 15 липня 2020 року у виконавчому провадженні №60882916 призначено суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 оцінювачем у виконавчому провадженні №60882916 для надання висновку з оцінки ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартиру загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Звіту про незалежну оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 01 жовтня 2020 року, ринкова вартість об`єкта оцінки, а саме квартири загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на дату оцінки 25 вересня 2020 року визначена рівною 659748,00 грн. (курс НБУ на дату оцінки 28,2487 грн. за 1 долар США). 
Квартира загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна: 10556239, набута ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_5 ) у приватну власність на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кот Д.М. 17 червня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №728.
Квартира загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна: 10556239, передана ОСОБА_1 (до зміні прізвища ОСОБА_5 ) в іпотеку на підставі Іпотечного договору №PML-501/012/2005, укладеного між акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк України» та ОСОБА_10 (після зміни прізвища ОСОБА_11 ) 17 червня 2005 року для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №ML-501/012/2005 від 16 травня 2005 року про отримання кредиту в сумі 35400,00 доларів США на строк до 15 червня 2015 року; іпотечний договір посвідчено 17 червня 2005 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кот Д.Г., зареєстровано в реєстрі за №728.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. від 01 квітня 2021 року у виконавчому провадженні №60882919 звернуто стягнення на майно, що належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 . 
01 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. подано до державного підприємства «Сетам» Заявку про реалізацію майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартири загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (вартість майна 659748,00 грн.).
Електроні торги проведено 05 травня 2021 року; переможцем торгів став ОСОБА_2 ; стартова ціна 659748,00 грн., ціна продажу 659748,00 грн.
За результатами електронних торгів ДП «Сетам» складено Протокол №537200 від 05 травня 2021 року проведення електронних торгів, де переможцем торгів вказано ОСОБА_2 .
Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. у виконавчому провадженні №60882916 складено Акт від 01 червня 2021 року про реалізацію предмета іпотеки за Іпотечним договором від 17 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кот Д.Г. за реєстраційним номером 728, а саме реалізацію квартири загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; іпотекодержатель: ПАТ «ОТП Банк»; іпотекодавець: ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ); переможець електронних торгів ОСОБА_2 на підставі Протоколу проведення електронних торгів №537200 від 95 травня 2021 року. Акт є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва, що підтверджує право власності набувача ОСОБА_2 на придбане з електронних торгів нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .
Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Червинською Н.Є. відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», статті 47 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. 01 червня 2021 року, видано 04 червня 2021 року за реєстровим №144 Свідоцтво, яким посвідчено, що ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) належить на праві власності майно, що складається з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м, яка придбана ОСОБА_2 за 659748,00 грн., що раніше належала ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кот Д.М. 17 червня 2005 року за реєстровим №726.
В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 04 червня 2021 року квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2377369451101), загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрована на праві приватної власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі Свідоцтва, виданого 04 червня 2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Червинською Н.Є., зареєстрованого в реєстрі за №144. 
Чинне законодавство та усталена судова практика вказують на те, що рішення, дії, бездіяльність державного чи приватного виконавця мають встановлений ЦПК України (ГПК України) порядок оскарження, з огляду на що посилання у позовах про визнання електронних торгів недійсними на неправомірність рішень, дій, бездіяльності державного чи приватного виконавця не підлягає прийняттю як підстава для визнання недійсними торгів (Велика Палата Верховного Суду постанова від 15 травня 2019 року у справі №678/301/12). 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №678/301/12 (провадження №14-624цс18), зокрема, вказано, що "державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення, - статті 58, 62 Закону №606-ХІV, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції № 74/5). Дії (бездіяльність) державного виконавця щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом №606-XIV, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статті 55, 85 цього Закону). Незаконність дій державного виконавця під час здійснення своїх повноважень, передбачених Законом №606-XIV щодо проведення оцінки майна, визначення його вартості чи оцінки (уцінки) до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом».
Отже, всі дії, рішення, бездіяльність приватного виконавця Колечка Д.М. у виконавчому провадженні №60882916, які не стосуються правил проведення прилюдних (електронних) торгів мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.
Для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулась до суду. 
Правова природа процедури реалізації арештованого майна на електронних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором (Велика Палата Верховного Суду постанова від 05 червня 2018 року у справі №910/856/17).
Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статті 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі – Порядок) (Велика Палата Верховного Суду постанова від 15 січня 2020 року у справі №367/6231/16-ц). 
Згідно з вказаним Порядком електронні торги це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. 
Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІ Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заяви на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім-шістнадцятим пункту 2 цього розділу. 
Заявка на реалізацію арештованого майна після встановлення відповідності документів вимогам законодавства (чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства) підписується (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу 1 цього Порядку) та надсилається організатору торгів разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-тринадцяти пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.
Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором торгів не здійснюється. За відповідності документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірності інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). 
ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем). Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження, чинним законодавством не передбачений.
Виконавець здійснює підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, самі електронні торги з реалізації майна організовує та проводить організатор торгів, яким є ДП «Сетам». Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних аукціонів здійснюється реалізація виконавцями майна на торгах ДП «Сетам» на підставі їх заяв.
При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними головне, що необхідно встановити, це чи є наявними порушення, які могли вплинути на результат торгів, при цьому ці порушення повинні бути наявними саме при проведенні торгів; чи є порушеними законні права особи, яка торги оспорює, обравши спосіб захисту шляхом визнання торгів недійсними. До предмета доказування в справі належить дотримання порядку проведення прилюдних торгів, правил, які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; оформлення кінцевих результатів торгів тощо).
Отже, підставою для пред`явлення позову про визнання торгів недійсними є наявність порушень норм закону при проведення торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. 
У справі, що переглядається, позивач ОСОБА_1 не довела наявність порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та на її суб`єктивне цивільне право або інтерес як особи, яка звернулась до суду. 
Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. 
ОСОБА_1 не посилається на будь-які порушення організатором торгів норм Порядку реалізації арештованого майна, а обґрунтовує свої вимоги діями державного виконавця, які мають самостійний спосіб оскарження, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання електронних торгів недійсними.
       Щодо мораторію на стягнення майна.
       Відповідно до інформації Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради боржник ОСОБА_1 з 04 листопада 2002 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 
       Дана адреса зазначена як адреса ОСОБА_1 у договорах, укладених з банком, та у виконавчих документах. За даною адресою боржник ОСОБА_1 отримувала документи виконавчого провадження (постанови про відкриття виконавчого провадження, повідомлення про оцінку, тощо), що підтверджено поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень №688004 0252371 7, №68004 0273465 3. Дана адреса вказана ОСОБА_1 у договорі про надання правової допомоги від 07 червня 2021 року, у документах до суду. 
       Отже, боржник ОСОБА_1 не використовувала квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реалізовану на торгах) як місце постійного проживання, оскільки мала інше житло, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .
       Судова практика виходить з того, що навіть у разі відсутності на праві власності у боржника іншого житла, якщо боржник спірне нерухоме житлове майно не використовує як місце свого постійного проживання, то заборона примусового відчуження, встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на правовідносини не поширюється.
        ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 постійно не мешкала; особи, які мешкали в квартирі, не є родичами боржника ОСОБА_1 , не є членами сім`ї боржника ОСОБА_1 .
       Крім того, прилюдні торги відбулися та протокол було складено 05 травня 2021 року, акт про реалізацію предмета іпотеки було складено 01 червня 2021 року. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність 23 квітня 2021 року Отже, на момент проведення торгів вказаний Закон втратив чинність, з огляду на що у розумінні статей 203, 215 ЦК України не можуть бути визнані недійсними у судовому порядку прилюдні торги з підстав порушення закону, який не діяв на момент проведення спірних торгів. 
       Щодо вартості майна. 
Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. При цьому, виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.
Для визнання незаконним звіту про оцінку майна особа має довести причинно-наслідковий зв`язок між використаними оцінювачем неправдивими вихідними даними та штучним заниженням/завищенням вартості майна.
ОСОБА_1 не посилається на заниження/завищення вартості майна, не надає відповідних доказів; вимога про визнання звіту про оцінку майна недійсним не заявлялась, у рамках судового контролю, як то передбачено сталою судовою практикою, вказане питання також не вирішувалось.
Крім того, відсутність даних про огляд об`єкта оцінки не є тією обставиною, з якою законодавство пов`язує можливість визнання протиправним та скасування звіту про оцінку майна. Рецензування звіту про оцінку майна є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, який в межах виконавчого провадження дозволяє швидко та ефективно захистити боржника. Закон України «Про виконавче провадження» не містить обов`язку виконавця здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності.
ОСОБА_1 отримала повідомлення про вартість майна, що підтверджено зворотним повідомленням №68004 0273465 3 про вручення поштового відправлення, не скористалася своїм правом на ініціювання ревізії оцінки, з якою вона заявляє незгоду у позові.
       Щодо реалізації з торгів майна, право користування яким має неповнолітня особа.
       Виконавчі провадження №60881752 та №60882916 відкриті постановами приватного виконавця від 13 листопада 2019 року; виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження постановою від 13 листопада 2019 року. 
       Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради на запит виконавця надано відповідь 17 березня 2020 року, 11 червня 2020 року про те, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , жодна особа не зареєстрована.
       19 травня 2020 року боржнику ОСОБА_1 надіслано вимогу щодо надання довідки про зареєстрованих у квартирі осіб та безперешкодного доступу до квартири з метою проведення її опису.
       Стягувач АТ «ОТП Банк» надав виконавцю копію довідки (виписка з домової книги про склад сім`ї), складеної на час передачі майна в іпотеку, у відповідності до якої станом на 25 травня 2005 року у квартирі були зареєстровані ОСОБА_12 , 1967 року народження, ОСОБА_13 , 1970 року народження (колишні мешканці проданої квартири).
       21 травня 2020 року за результатами виходу на квартиру виконавець не потрапив до внутрішніх приміщень квартири, так як молодий чоловік, який відчинив двері до квартири, категорично відмовився надати доступ до квартири та повідомити своє прізвище, зазначив, що ОСОБА_6 у квартирі не проживає та не з`являється, що її речі в квартирі відсутні. За згодою стягувача приватним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна боржника від 21 травня 2020 року без потрапляння до внутрішніх приміщень квартири та залишено боржнику вимогу у дверях. Також, копію постанови від 21 травня 2020 року направлено боржнику ОСОБА_1 поштою згідно із супровідним листом №1363 від 22 травня 2020 року. 
       Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради на запит виконавця надано відповідь від 02 червня 2020 року про те, що ОСОБА_1 з 04 листопада 2002 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
        ОСОБА_1 , будучи обізнаною про розпочате примусове виконання, не повідомила виконавця про те, чи мають інші особи право на квартиру, не надала на вимогу виконавця від 19 травня 2020 року довідку щодо зареєстрованих у квартирі осіб. Приватний виконавець не знав і не міг знати, що 25 березня 2021 року (за 5 днів до подання заявки на реалізацію) боржник провела реєстрацію в квартирі неповнолітньої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дана особа не ні ріднею боржника, ні членом її сім`ї.
       При передачі арештованого майна на реалізацію приватний виконавець мав інформацію Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про відсутність зареєстрованих у квартирі осіб та, відповідно, не мав інформації про реєстрацію за декілька днів до подання заявки на реалізацію неповнолітньої особи, як наслідок, приватний виконавець не мав передумов для отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування.
Особою ОСОБА_3 досягнуто повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 . Право даної особи у період до досягнення повноліття на проживання у певному житловому приміщенні, власником якого вона не являється, похідне від права батьків цієї особи на проживання у такому житлі (будинку, квартирі, тощо).
       За таких обставин, відсутні підстави вважати, що приватний виконавець під час формування заявки не дотримався вимог розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна. Довідка ЖБК «Технологічний» від 12 лютого 2020 року про те, що ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі з 11 лютого 2008 року, не приймається, так як дана довідка не є належним доказом та має суттєві розбіжності з інформацією компетентного органу як то Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про реєстрацію Альджу Рене в квартирі 25 березня 2021 року.
       Крім того, відповідно до підпункту h пункту 5.2 Іпотечного договору іпотекодавець зобов`язаний: не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмету іпотеки без попереднього отримання на те згоди іпотекодержателя.
       Згідно з частиною 3 статті 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.
       В супереч вимог Закону та іпотечного договору ОСОБА_1 не отримала згоди іпотекодержателя на реєстрацію місця проживання в квартирі третіх осіб. Боржник ОСОБА_1 не є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , докази, які б свідчили про наявність будь-яких родинних стосунків між вказаною особою, її батьками та ОСОБА_1 в справі відсутні. Альджу Рене не є членом сім`ї боржника ОСОБА_1 . Мають місце недобросовісні дії боржника щодо реєстрації в арештованій квартирі місця проживання особи, яка не є її родиною, з огляду на що не має підстав для визнання торгів недійсними за таких обставин.
       Щодо вимог про визнання недійсними протоколу проведення прилюдних торгів, акта про проведені торги та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
       Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на наступне.
       Згідно частини першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. 
Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (Велика Палата Верховного Суду постанова від 23 липня 2023 року у справі №361/4957/19, постанова від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 02 липня 2019 року у справі №48/340, від 22 жовтня 2019 року у справі №923/876/16, інші). Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (Велика Палата Верховного Суду постанова від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19, від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18, інші).
У пункті 35 постанови від 04 липня 2023 року у справі №233/4365/18 (провадження № 14-96цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскаржити останній можна за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача), а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа - акта про проведені електронні торги (Велика Палата Верховного Суду постанова від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 (пункт 104), від 28 вересня 2022 року у справі №483/448/20 (пункт 9.66)). З огляду на наведене неналежними та неефективними є відповідні дві вимоги позивача».
У постанові від 28 червня 2023 року в справі №212/11434/21 (провадження № 61-4651св23) Верховний Суд зазначив, що «видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) є передбаченою пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» окремою нотаріальною дією, спрямованою на посвідчення відповідного права переможця аукціону, тобто є юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину. На відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно конкретним набувачем і підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів (близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №925/1351/19, пункти 6.21, 6.22). Визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не породжує жодного права. Тому позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту (пункти 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року в справі №914/2618/16 (провадження № 12-25гс21)». 
Отже, вимоги про визнання недійсними протоколу проведення торгів, акта про проведені електронні торги та про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень є неналежним та неефективним способом захисту порушеного права, оскільки відновлення прав позивача охоплюється заявленою позивачем вимогою про визнання недійсними прилюдних торгів. 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові, який узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у даній категорії справ. 
Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.
Справа в провадженні суду першої інстанції з червня 2021 року, суду апеляційної інстанції з грудня 2023 року, призначалась до розгляду на 21 листопада 2024 року, 17 квітня 2025 року, 19 червня 2025 року, 23 жовтня 2025 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…»; чергове клопотання про перенесення судового засідання задоволенню не підлягає; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено. 
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 23 жовтня 2025 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Дігуляр Василя Васильовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, ОСОБА_2 , за участю третіх осіб Альджу Бадр в інтересах Альджу Рене, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Ніли Євгенівни, публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», за участю органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської рали про визнання недійсними електронних торгів, скасування запису про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повну постанову складено 20 листопада 2025 року. 

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова 

Є.С.Сєвєрова