ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" листопада 2025 р.                              Справа№ 910/8714/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
          Суліма  В.В. 
 
розглянувши в письмовому провадженні матеріали апеляційні скарги   Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025, повний текст якої складений 25.08.2025, 
у справі № 910/8714/25 (суддя Андреїшина І.О.)
за позовом   Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "НЕСТОРІВСЬКИЙ 6" 
до   1) Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" 
2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідачів: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «БАНК СІЧ» Стрюкова Ірина Олександрівна
про   стягнення 483   502,15 грн та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 відмовлено у задоволенні клопотань Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву у справі № 910/8714/25.
          Відмовляючи у задоволенні  клопотання про продовження процессуального строку для подачі відзиву на позовну заяву суд критично оцінив наведені представником відповідачів обставини, якими останній обґрунтовує підстави для продовження строку для подання відзиву на позовну заяву. 
          Зокрема, доводи про те, що позовна заява містить великий об`єм інформації, яка потребує опрацюванню для належної підготовки відзиву не є винятковою обставиною, яка може слугувати підставою для продовження процесуального строку.
          Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі не навели жодних об`єктивних та обґрунтованих обставин неможливості подачі відзивів у встановлений строк, а лише вказали на великий об`єм інформації, яку містить позовна заява.
          За таких обставин, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання Акціонерного товариства “БАНК СІЧ” та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження процесуального строку для подачі відзивів на позовну заяву у справі № 910/8714/25.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів 

          Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство "БАНК СІЧ" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернулись до Північного апеляційного господарського суду з аналогічними апеляційними скаргами, в яких просили скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 та направити справу № 910/8714/25 для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.
          Апелянт зазначає, що з 01 квітня 2025 року виведення АТ «БАНК СІЧ» з ринку здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо.
          Також скаржник зауважує на тому, що у розпорядженні Фонду відсутні первинні документи АТ «БАНК СІЧ», а Фонд наразі здійснює безпосереднє виведення АТ «БАНК СІЧ» з ринку, та на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 щодо подання відзиву на позовну заяву, має звернутися до архіву НБУ з метою ознайомлення з первинними документами Банку та подання обґрунтованих заперечень на позовну заяву. Адже, враховуючи зміст позовних вимог, позивач – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6», стягує з АТ «БАНК СІЧ» кошти у розмірі 483 502,15 грн (які складаються на думку позивача, з: 52 521,44 грн – заборгованість по внескам до резервного фонду; 212 314,70 грн – внески на ремонт фасадів; 113 217,76 грн – внески на ремонт протипожежної системи; 36 809,59 грн – внески на благоустрій території; 55 734,81 грн – інфляційні втрати та 13 103,85 грн – 3% річних), а також зобов`язує Фонд скласти та включити до кошторису витрат АТ «БАНК СІЧ» заборгованість у розмірі 483  502,15 грн, яка, на думку апелянта, підлягає позачерговому виконанню. Проте, не зрозуміло за який період нараховувалася заборгованість, на підставі яких документів, чи висловлював Банк згоду/не згоду з запропонованими ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» тарифами, чи подавав Банк заперечення на запропоновані тарифи та з якого періоду виникла заборгованість, на яку нараховуються позивачем штрафні санкції та чи відносяться ці витрати до кошторису витрат АТ «БАНК СІЧ», який на разі перебуває в процедурі ліквідації та ліквідовується Фондом безпосередньо.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

Позивач та третя особа    своїм правом згідно з ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзиви на апеляційну скаргу не надали, що відповідно до ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.  

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті 
          Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя – Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В. 
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). 
          Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, зачяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) 04.09.2025 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя – Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Розгляд апеляційних скарг Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 вирішено здійснювати в одному апеляційному провадженні. 
З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційних скарг по суті.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа №910/8714/25  розглядалась протягом розумного строку.
Так, колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, переглядає справу №910/8714/25 у межах доводів та вимог апеляційних скарг.          

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

          Судом першої інстанції встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “НЕСТОРІВСЬКИЙ 6” звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства “БАНК СІЧ” та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якій просить:
- стягнути з Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “НЕСТОРІВСЬКИЙ 6” 483 502,15 грн, зокрема, заборгованість по внескам до резервного фонду в розмірі 52 521,44 грн та внески на ремонт фасадів 212 314,70 грн, внески на ремонт протипожежної системи 113 217,76 грн, внески на благоустрій території 36 809,59 грн, 55 734,81 грн інфляційних втрат та 13 103,85 грн 3% річних;
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та включити в кошторис витрат на ліквідацію Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" суму позачергової заборгованості на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “НЕСТОРІВСЬКИЙ 6” заборгованість по внескам до резервного фонду в розмірі 52 521,44 грн, внески на ремонт фасадів 212 314,70 грн, внески на ремонт протипожежної системи 113 217,76 грн, внески на благоустрій території 36 809,59 грн, всього 414 663,49 грн; 55 734,81 грн інфляційних втрат та 13 103,85 грн 3% річних.
          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 залучено до участі у справі Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «БАНК СІЧ» Стрюкову Ірину Олександрівну третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідачів.
           14.08.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшли заяви представника відповідачів про продовження процесуальних строків, зокрема, на подачу відзиву на позовну заяву. 
          В обґрунтування продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву представник відповідачів зазначає, що позовна заява містить великий об`єм інформації (обставин, на які посилається позивач у позові, а також практика Верховного Суду, яку позивач вважає релевантною спірним правовідносинам у даній господарській справі), яка потребує опрацюванню для належної підготовки відзиву на позов відповідачами, а також надання суду усіх наявних письмових доказів (які стосуються предмета спору), з метою повного, всебічного і об`єктивного розгляду даної справи судом та прийняття законного і обґрунтованого рішення, що у свою чергу потребує додаткового часу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 відмовлено у задоволенні клопотань Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву у справі № 910/8714/25.
          Відмовляючи у задоволенні  клопотання про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву суд зазначив, що доводи відповідачів про те, що позовна заява містить великий об`єм інформації, яка потребує опрацюванню для належної підготовки відзиву не є винятковою обставиною, яка може слугувати підставою для продовження процесуального строку.
          Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі не навели жодних об`єктивних та обґрунтованих обставин неможливості подачі відзивів у встановлений строк, а лише вказали на великий об`єм інформації, яку містить позовна заява.
          За таких обставин, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання Акціонерного товариства “БАНК СІЧ” та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження процесуального строку для подачі відзивів на позовну заяву у справі № 910/8714/25.
          Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною першою статті 8 вказаного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарським процесуальним кодексом України.
Відповідно до частин 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
          Відповідно до пункту 6 частини 2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
          Згідно з частинами 2, 4 ст.161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
          Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 178 ГПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
          Відповідно до частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
          Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
          Згідно зі статтею 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
          Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.
          Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.
          Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
          Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.
          Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.
          Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи №910/8714/25 здійснювати у порядку загального позовного провадження. 
          Вказаною ухвалою встановлено відповідачам строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, подати до суду відзив на позовну заяву із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.
          Вищевказану ухвалу було отримано повноважними особами Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в системі «Електронний суд» 30.07.2025 о 13:26 год, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуальних документів до електронних кабінетів осіб.
          Виходячи з викладеного, останнім днем, коли відповідачі мали право пред`явити відзив на позов, є 14.08.2025.
          Відповідно до частини першої статті 118 цього Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
          Згідно із ч.2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
          Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (ч.3 ст. 119 ГПК України).
          Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (ч.6 ст. 119 ГПК України).
          Згідно з ч.7 ст. 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
          Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом (ч.8 ст. 119 ГПК України).
          Тобто, встановлений судом процесуальний строк, може бути продовжений судом за заявою учасника справи, якщо таку заяву подано до закінчення цього строку.
          У даному випадку п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, що встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, станом на дату подання заяви про продовження відповідачу строку для подання до суду відзиву не сплив.
          За змістом пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
          Пунктом 1 статті 6 розділу I Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
          Відповідно до статті 7 ГПК України одним із принципів здійснення правосуддя в господарських судах є рівність усіх учасників господарського процесу перед законом і судом.
          Положеннями частини першої статті 165 ГПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі, мають право подати до господарського суду першої інстанції відзив (заперечення) на позовну заяву в письмовій формі протягом встановленого судом першої інстанції строку.
          У пункті 7 розділу II рішення у справі «Мінак та інші проти України» ЄСПЛ указав, що Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення від 27 жовтня 1993 року у справах «Авотіньш проти Латвії», заява № 17502/07, пункт 119 та «Домбо Бехеєр Б. В . проти Нідерландів», пункт 33). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи (пункти 17 - 18 рішення від 06 лютого 2001 року у справі «Беер проти Австрії», заява № 30428/96).
          Враховуючи практику ЄСПЛ та керуючись пунктом 1 статті 6 Конвенції, суд не може позбавити відповідача можливості надати йому відзив по справі та не виконати свого зобов`язання щодо дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції принципу рівності сторін.
          Відповідно до ч. 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
          Звертаючись з клопотанням про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву представник відповідачів зазначав, що у розпорядженні Фонду відсутні первинні документи АТ «БАНК СІЧ», а Фонд наразі здійснює безпосереднє виведення АТ «БАНК СІЧ» з ринку, та на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 щодо подання відзиву на позовну заяву, має звернутися до архіву НБУ з метою ознайомлення з первинними документами Банку та подання обґрунтованих заперечень на позовну заяву, оскільки Адже враховуючи зміст позовних вимог позивач – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6», стягує з АТ «БАНК СІЧ» кошти у розмірі 483 502,15 грн (які складаються на думку позивача, з: 52 521,44 грн – заборгованість по внескам до резервного фонду; 212 314,70 грн – внески на ремонт фасадів; 113 217,76 грн – внески на ремонт протипожежної системи; 36 809,59 грн – внески на благоустрій території; 55 734,81 грн – інфляційні втрати та 13 103,85 грн – 3% річних), а також зобов`язує Фонд скласти та включити до кошторису витрат АТ «БАНК СІЧ» заборгованість у розмірі 483  502,15 грн, яка, на думку відповідачів, підлягає позачерговому виконанню. Проте, не зрозуміло за який період нараховувалася заборгованість, на підставі яких документів, чи висловлював Банк згоду/не згоду з запропонованими ОСББ «НЕСТОРІВСЬКИЙ 6» тарифами, чи подавав Банк заперечення на запропоновані тарифи та з якого періоду виникла заборгованість на яку нараховуються позивачем штрафні санкції та чи відносяться ці витрати до кошторису витрат АТ «БАНК СІЧ», який на разі перебуває в процедурі ліквідації та ліквідовується Фондом безпосередньо.
          На підставі викладеного, колегія суддів вважає  є обґрунтовані  підстави для продовження Акціонерному товариству "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строку для подачі відзивів.
          З огляду на викладене, а також той факт, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права під час розгляду заяв  Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження строку на подання відзиву, наявні правові для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі №910/8714/25.
          На переконання колегії суддів, апеляційні скарги Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25  підлягає скасуванню, з направленням справи до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо продовження строку на подачу відзивів суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

          Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо продовження строку на подачу відзиву.
Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.
Керуючись ст.ст. 118, 119, 275, 277, 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

                                            УХВАЛИВ :

           1.Апеляційні скарги Акціонерного товариства "БАНК СІЧ" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25  задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі № 910/8714/25 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
3. Матеріали справи № 910/8714/25  повернути до Господарського суду міста Києва.
                        Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                В.В. Сулім