ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2025 р. 	Справа № 480/9224/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  П`янової Я.В. ,
          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 (головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета) у справі №480/9224/24
за позовом         ОСОБА_1  
до        Міністерства оборони України ,         ІНФОРМАЦІЯ_1   третя особа ОСОБА_2                             
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1    (далі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не призупинення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв`язку з наявністю спору щодо права на виплату одноразової грошової допомоги між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Міністерство оборони України призупинити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , призначену у зв`язку зі смертю його сина - військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 584/661/24.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 у задоволенні позову відмовлено.  
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким  задовольнити позов.
Зазначає, що Міністерство оборони України при розгляді заяви позивача, не повною мірою розглянуло та встановило обставини того, що оскільки існує судовий спір, який розглядається у Вишгородському районному суді Київської області по справі № 584/661/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, усунення ОСОБА_2 від права на отримання одноразової грошової допомоги, отже наявні підстави зупинення  виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: ОСОБА_4 - головуючий суддя,  судді: Бегунц  А.О.,   Калиновський В.А.
У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5  на підставі заяви про відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Русанова В.Б. - головуючий суддя,  судді: Бегунц  А.О., П`янова Я.В.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що     рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України  справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 16.12.2023 через отримані ушкодження внаслідок військових дій, спричинених іншими видами вибухів та уламків загинув військовослужбовець ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 був сином позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Як зазначає позивач та не заперечується відповідачаем - МОУ, крім батьків загиблий мав брата  1990 р.н. та сестру , 2008 р.н. Дружини (у т.ч. цивільної), дітей, утриманців ОСОБА_3 не мав.
16.08.2024 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум  прийнято рішення про виплату ОСОБА_1  (матері) та ОСОБА_2  (батьку) одноразової грошової допомоги в сумі 15 000 000,00 гривень в рівних частках кожному.
Міністерством оборони України  частина одноразової грошової допомоги в сумі 3 000 000,00 гривень кожному на банківський рахунок сплачена позивачці та ОСОБА_2 . Залишок невиплаченої одноразової грошової допомоги має бути виплачений батькам загиблого  рівними частинами щомісяця протягом наступних трьох років.
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення  факту ухилення ОСОБА_2 від виконання обов`язку щодо утримання свого сина ОСОБА_3  за його життя у період часу з 01.02.2003 року по 30.07.2014 рік та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на отримання одноразової грошової допомоги.
Про наявність судової справи № 581/664/24 у провадженні Вишгородського районного суду Київської області позивачка 23.09.2024 довела до відома ІНФОРМАЦІЯ_3 .
11.10.2024 позивач подала до Міністерства оборони України заяву про незаконність виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , оскільки між сторонами існує спір про право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги; просила зупинити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 
04.10.2024 та 12.10.2024 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , на підставі наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.09.2024 № 797 та 09.10.2024 № 864,  здійснено виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 Постанови № 168, у рівних частках по 1 500 000,00 грн., в загальній сумі 3 000 000грн. окремо кожному, що підтверджується платіжними інструкціями від 02.10.2024 № 2756, від 11.10.2024 № 2909.
У зв`язку з відкриттям провадження по справі № 480/9224/24 щодо призупинення виплати одноразової грошової допомоги до набрання законної сили рішення суду по справі № 584/661/24,  кошти, належні до виплати ОСОБА_2 і ОСОБА_1 за протоколом комісії Міністерства оборони України від 16.08.2024 № 190/168, зараховані на депонований рахунок ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.11.2024 № 953 «Про виплату одноразової грошової допомоги».
В подальшому кошти для виплати спірної одноразової грошової допомоги від забезпечувального фінансового органу на рахунки ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходили, сторонам не виплачувалися.
17.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 листом № 11/747  повідомив позивача, що після надходження фінансування і на підставі наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.09.2024 № 797 та від 09.10.2024 № 864 у жовтні 2024 року ОСОБА_1 здійснено виплату частини призначеної одноразової грошової допомоги на загальну суму 1 650 000,00 грн. Також, в грудні 2024 року кошти для виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходили, фінансування було призупинено до закриття провадження у справі № 581/664/24.
Вважаючи, дії щодо не призупинення виплати одноразової грошової допомоги  протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що  відповідачем не порушено права позивача, оскільки рішення комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 190/168 від 16.08.2024  про виплату 1/2 частки від суми 15000000 грн. є чинним та  не скасовано, а також наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.11.2024 № 953 «Про виплату одноразової грошової допомоги», призупинено виплату одноразової грошової допомоги до набрання законної сили рішення суду по справі № 584/661/24 у зв`язку з відкриттям провадження по справі №480/9224/24.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (у редакції, чинній на час на час прийняття оскаржуваного рішення) передбачено, що у випадках, зазначених у пп.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема батьки.
Відповідно до ч.3 ст.16-2 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ч.ч.1, 8, 9 ст.16-3 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” одноразова грошова допомога у випадках, передбачених пп.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений п.8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
На виконання вимог Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).
Пунктом 2 Порядку №975 передбачено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);
допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Згідно з п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до ст.41 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), військовослужбовців,  здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та №69 “Про загальну мобілізацію” Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022р. №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (надалі – Постанова №168)
Згідно з п. 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у п.1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст.16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абз.1 п.2 зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 року № 1066).
Відповідно з  абз.2 - 4 п.2 Постанови № 168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у п. 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абз. 1 цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2-1  постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 р. за № 176/39232, затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі по тексту – Порядок № 45).
Пунктами 1-4-1-7 Порядку №45 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги (далі – ОДГ), можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.
Призначення і виплата ОГД не здійснюються у випадках, визначених статтею 16-4  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Рішення про відмову у призначенні ОГД може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду. У разі звернення отримувача ОГД до суду керівник уповноваженого органу забезпечує участь у судовому засіданні представника уповноваженого органу.
Судом встановлено, що  в зв`язку з загибеллю сина позивача, який був військовослужбовцем, рішенням від 16.08.2024 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум ОСОБА_1 (матері) та ОСОБА_2 (батьку) призначено одноразову грошову допомогу в сумі 15 000 000,00 гривень в рівних частках кожному. 
Позивачка та ОСОБА_2 отримали частину зазначеної допомоги в розмірі по 3 000 000 грн. кожний.
Залишок невиплаченої одноразової грошової допомоги має бути виплачений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рівними частинами щомісяця протягом наступних трьох років.
Відповідно до п. 2 ст.16-4 Закону №2011-ХІІ  одноразова грошова допомога не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи, за рішенням суду, яке набрало законної сили.
У призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.
За наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.
Таким чином підставою призупинення виплати є наявність судового спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Судом встановлено, що у провадженні Вишгородського районного суду Київської області ухвалою суду від 16.09.2024 перебуває  справа №581/664/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, про наявність якої позивачем 23.09.2024 повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також подано заяву від 11.10.2024 до Міністерства оборони України з питання призупинення ОСОБА_2  виплат одноразової грошової допомоги, до вирішення спору по справі №581/661/24 (а.с.28-32).
Суд першої інстанції вірно зазначив, що Законом №2011-ХІІ , в редакції чинній з 29.03.2024, не визначено, що за наявності спору між особами виплата допомоги зупиняється конкретній особі з числа отримувачів за заявою інших осіб. Отже виплата допомоги до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили має бути зупинена всім членам сім`ї загиблого, яким така допомога була призначена.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.11.2024 № 953 «Про виплату одноразової грошової допомоги», у зв`язку з відкриттям провадження по справі № 480/9224/24 щодо призупинення виплати одноразової грошової допомоги до набрання законної сили рішення суду по справі № 584/661/24, визначено кошти, належні до виплати ОСОБА_2 і ОСОБА_1 за протоколом комісії Міністерства оборони України від 16.08.2024 № 190/168, зарахувати на депонований рахунок ІНФОРМАЦІЯ_3 .
17.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 листом №11/747 повідомив позивача, що  фінансування виплати призупинено до закриття провадження у справі № 581/664/24.
У ст. 5 КАС України взаємозв`язок між правом особи на звернення до суду і порушенням її суб`єктивних прав знайшов остаточне закріплення. Зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Отже, завдання адміністративного судочинства не можуть бути реалізовані у разі звернення особи до суду за захистом прав, свобод та інтересів, які не належать їй особисто.
Аналіз ч. 1 і 2 ст.55 Конституції України у взаємозв`язку та з урахуванням їх офіційного тлумачення дає підстави для такого правового висновку: конституційна гарантія права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб має на меті захист прав, свобод та інтересів безпосередньо людині, яка вважає, що її права, свободи, інтереси порушені.
Право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, складовою якого є право звернення до суду (право на доступ до судової процедури), не є абстрактним, а пов`язане з правом конкретної особи, в інтересах якої виникає судовий процес, і з її переконанням у тому, що держава (в особі органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб) протиправно втрутилася у ЇЇ права або свободи.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої його прийнято, або прав, свобод та інтересів якої це рішення (індивідуальний акт) стосується. Якщо позивач не є учасником (суб`єктом) правовідносин, які виникли з прийняттям оскаржуваного рішення, яке є правовим актом ненормативного характеру, таке рішення, відповідно, не породжує для позивача й права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом (постанови ВП ВС від 14.03.2018 у справі №9901/22/17, від 06.06.2018 у справі №800/489/17, від 06.02.2019 у справі №9901/815/18), які в силу частини 5 статі 242 КАС України є обов`язковими до застосування до спірних правовідносин.
Відповідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що  права позивача на отримання сум одноразової допомоги на час звернення до суду не порушені, неправомірних дій відповідача судом не встановлено.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.   
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 у справі                     №480/9224/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    Я.В. П`янова