ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/5105/24
Провадження № 1?кп/991/61/24
У Х В А Л А

20 серпня 2025 року	місто Київ	

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого  ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні № 52020000000000138 від 24.02.2020,
заяви захисника ОСОБА_10 про відвід судді ОСОБА_3 та про відвід судді ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою
На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 52020000000000138 від 24.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2025 для здійснення судового розгляду кримінального провадження визначено колегію суддів у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
18.08.2025 на адресу суду надійшла заява захисника ОСОБА_10 про відвід судді ОСОБА_11 .
У судовому засіданні 20.08.2025 захисник ОСОБА_10 усно заявив відвід головуючому судді ОСОБА_1 .

Обґрунтування заяв
Заяви захисника мотивовані наявністю, на його думку, достатніх підстав, які викликають сумнів у неупередженості суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Наявність таких сумнівів захисник пов`язав із тим, що за участі судді ОСОБА_3 у складі колегії Вищого антикорупційного суду 04.12.2023 ухвалено вирок у кримінальному провадженні № 52023000000000527 від 20.10.2023, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_12 .
Окрім того, 07.04.2023 колегією суддів Вищого антикорупційного суду у складі: головуючої ОСОБА_3 , суддів ОСОБА_13  та ОСОБА_1 , у справі № 991/2747/23 ухвалено вирок у кримінальному провадженні № 52022000000000449 від 28.12.2022, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_14 .
Згадані кримінальні провадження виділені з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000138 від 24.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_9 та стосуються одних й тих самих фактичних обставин.
Отже, судді ОСОБА_3 та ОСОБА_1 досліджували обставини справи, аналогічні обставинам пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення.
Зокрема, у кримінальному провадженні № 52022000000000449 вироком встановлені обставини, які шляхом формулювань та словесних конструкцій констатують факт вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення у співучасті зі ОСОБА_14 та іншими.
З огляду на наведене, захисник уважає, що у суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час розгляду справ стосовно ОСОБА_12 та ОСОБА_14 сформувалося суб`єктивна думка стосовно обвинувачення ОСОБА_9 .
Тому існують передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України підстави для заявлення відводу суддям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме у зв`язку з виникненням обставин, які викликають сумніви у їх неупередженості.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 заявлені відводи суддям підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в заявах про відвід.
Захисники ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заявлені відводи підтримали повністю.
Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення заяв про відвід заперечив та пояснив, що не вбачає обставин, які б викликали сумнів у неупередженості суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Представник потерпілого ОСОБА_15 у вирішенні заявлених відводів покладався на розсуд суду.

Положення закону, якими керується суд при постановленні ухвали
Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: (1)   якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; (2)   якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; (3)   якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; (4)   за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; (5)   у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.
Окрім того, ч. 1 ст. 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої інстанції.
У силу ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75, 76 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Обставини справи
Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали судового провадження, суд вважає, що заяви про відвід суддів задоволенню не підлягають з огляду на таке.
Наявність підстав для відводу суддям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 захисник ОСОБА_10 пов`язав із тим, що 07.04.2023 за їх участі у складі колегії суддів ухвалено вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_14 у кримінальному провадженні № 52022000000000449 від 28.12.2022.
Також, за участі судді ОСОБА_3 у складі колегії суддів 04.12.2023 ухвалено вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 52023000000000527 від 20.10.2023. 
Зазначені кримінальні провадження були виділені з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000138 від 24.02.2020, в якому ОСОБА_9 повідомлено про підозру за вчинення тих же кримінальних правопорушень, за які засуджені ОСОБА_14 та ОСОБА_12 .
На думку захисника, вказані обставини свідчать про те, що суддями вже наперед сформовано власну суб`єктивну думку щодо обвинувачення ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 52020000000000138.

Мотиви суду 
Вирішуючи заяви захисника, суд звертає увагу на те, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини неупередженість суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) повинна визначатися на підставі (1)   суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь?яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі (2)   об`єктивного критерію, у контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь?які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 (п. 27, 28, 30), «Ветштайн проти Швейцарії» (п. 42)). Отже, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність (упередженість) суду (п. 38 рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996).
У контексті суб`єктивного критерію особиста неупередженість судді презюмується, поки не доведено протилежного (п. 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).
У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 58 рішення у справі «Ферантелі та Сантанджело проти Італії» від 07.08.1996).
Посилання захисника на те, що за участі суддів ухвалено обвинувальні вироки стосовно ОСОБА_14 у кримінальному провадженні № 52022000000000449 та ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 52023000000000527 зі схожим до цієї справи змістом обвинувачення не вказує на наявність обґрунтованого сумніву у неупередженості головуючого судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_3 за суб`єктивним та об`єктивним критеріями, та не свідчить про їх повторну участь у розумінні ч. 1 ст. 76 КПК України.
Варто зазначити, що у підготовчому судовому засіданні 24.06.2024 головуючий суддя ОСОБА_1 розкрив інформацію про участь у складі колегії суддів (головуюча ОСОБА_3 , судді ОСОБА_13 та ОСОБА_1 ) у розгляді кримінальної справи № 991/2474/23, за результатами якої було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_14 .
Зазначені обставини були предметом перевірки під час розгляду заяви захисника ОСОБА_10 про відвід судді ОСОБА_1 . Втім, ухвалою від 03.07.2024 (справа № 991/5105/24, провадження № 1?кс/991/5512/24) у задоволенні заяви про відвід відмовлено.
Твердження захисника про те, що судді сформували попереднє судження щодо обставин причетності ОСОБА_9 до інкримінованого кримінального правопорушення, є безпідставним і не ґрунтується на фактичних даних. У кримінальному провадженні № 52022000000000449 колегія суддів здійснила оцінку законності угоди про визнання винуватості, яка стосувалася виключно особи обвинуваченого ОСОБА_14 . Жодної оцінки доказів, які могли б прямо або опосередковано стосуватися ОСОБА_9 , не надавалося, оскільки докази у межах даного провадження не досліджувалися.
Ба більше, відповідно до засад кримінального процесуального законодавства України, кожне кримінальне провадження розглядається судом окремо, на підставі доказів, які подані, досліджені та оцінені безпосередньо в межах відповідного судового розгляду. Висновки, зроблені судом в іншому кримінальному провадженні, не можуть мати наперед визначального впливу на оцінку доказів у новому провадженні та не свідчать про існування упередженості суддів.
Таким чином, зазначені захисником доводи не містять достатніх підстав для висновку про упередженість суддів або про наявність обставин, що викликають обґрунтований сумнів у їхній об`єктивності та неупередженості. 
З тотожних підстав неприйнятними є доводи захисника про відвід судді ОСОБА_3 з підстав її участі у складі колегії суддів у кримінальному провадженні № 52023000000000527 від 20.10.2023 та ухвалення вироку, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_12 .
У своїй усталеній практиці Європейський суд з прав людини не вказує про те, що одночасна участь суддів (суддів) у справах спільників автоматично свідчить про неупередженість чи необ`єктивність суду або ж безумовно порушуватиме гарантію права на справедливий суд, закріплену у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Навпаки, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що колегія складається з професійних суддів, які спроможні відокремитися від своїх попередніх висновків, що у деяких справах важливо та необхідно посилатися на співучасників, на третіх осіб, оскільки будувати обвинувальний вирок на припущеннях є неприпустимим, що Конвенція не забороняє посилатися на викривальні показання співучасників.
Зокрема у рішенні від 04.07.2016 справі «Навальний та Офіцеров проти росії» цей суд указав, що обставини, встановлені у виділеній справі, в якій не беруть участі інші обвинувачені, не повинні мати преюдиційного значення для їхньої справи. Статус доказів, використаних в одній справі, повинен залишатися суто відносним, а їхня чинність - обмежуватися даним конкретним судовим провадженням.
Фактично у заявах захисника про відвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не наведено жодної підстави, із якою кримінальний процесуальний закон та Конвенція пов`язують їх неможливість брати участь у розгляді цього кримінального провадження.
Будь?яких інших, передбачених ст. 75, 76 КПК України, обставин, які б унеможливлювали подальшу участь судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, під час розгляду заяви про відвід не встановлено.
З огляду на викладене, заяви захисника ОСОБА_10 про відвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяв захисника ОСОБА_10 про відвід судді ОСОБА_3 та про відвід судді ОСОБА_1  - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3