ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/1760/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 року (головуючий суддя Петренко О.С.)
в адміністративній справі №340/1760/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                            ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 19.03.2025 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо переведення з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 з 11.03.2021 пенсію за віком, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки , що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком /2018-2020/, забезпечити йому виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 01.10.2024. 
В обґрунтування позову зазначено, що позивач отримував пенсію за вислугу років, відповідно до приписів Закону України "Про пенсійне забезпечення".  За заявою позивача  його переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсійної виплати, з урахуванням показників за 2018-2020 року. Листом від 10.03.2025  позивачу повідомлено, що виплата пенсії здійснюється в належному розмірі, для розрахунку пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016. Позивач вважає, що за цих обставин пенсія, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», йому була призначена вперше, тому при визначенні її розміру відповідач мав застосувати формули, які використовуються при первинному призначенні пенсії.             
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 року позов задоволено  частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки, з якої сплачено страхові внески.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 21.02.2025р., із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки.
В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.              
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що підстави для застосування показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки при переведенні на інший вид пенсії були відсутні. 
В частині відмови у задоволенні позову рішення суду не оскаржується.
В ході розгляду апеляційної скарги з`ясовано, що матеріали справи не містять підтверджень (доказів) чи продовжив позивач працювати після призначення пенсії (якщо так, зазначити в який період, у якому підприємстві).
Так, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.10.2025 року   витребувано у учасників справи (позивача   ОСОБА_1 та відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області) докази (за необхідності пояснення) чи продовжив позивач працювати після призначення пенсії (якщо так, зазначити в який період, у якому підприємстві). 
У зв`язку з чим відкладено розгляд даної справи в письмовому провадженні до 30.10.2025 року.
28.10.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало клопотання про долучення доказів, в якому вказало наступне:
« ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” при досягненні пенсійного віку та наявного трудового стажу передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”з 02.03.2016.
З 11.03.2021, на підставі заяви від 11.03.2021 № 314, ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону.
У березні 2022 року, при опрацюванні списків працюючих пенсіонерів, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, було виявлено факт працевлаштування з 17.11.2021, про що свідчить сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України ТОВ “Ельтоп”.
Таким чином розмір пенсії після проведеного перерахунку з 17.11.2021 склав 5525,71 грн, що призвело до переплати пенсії за період з 01.12.2021 по 30.04.2022 в розмірі 4,00 грн.
На даний час в матеріалах пенсійної справи відсутня інформація про звільнення з роботи».
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримував пенсію за вислугу років, відповідно до приписів Закону України "Про пенсійне забезпечення". 
За заявою позивача  його переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсійної виплати, з урахуванням показників за 2018-2020 року.
Листом від 10.03.2025 позивачу повідомлено, що виплата пенсії здійснюється в належному розмірі, для розрахунку пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 (а.с.11).
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не застосування при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки та застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її   особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 
1) пенсія за віком; 
2) пенсія по інвалідності; 
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. 
Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Умови призначення пенсії за віком наведені у статті 26 розділу ІІІ ("Пенсії за віком у солідарній системі") Закону №1058-IV. 
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. 
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П = Зп х Кс, де: 
П - розмір пенсії, у гривнях; 
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; 
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Стаття 40 Закону №1058-IV передбачає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. 
Частина 2 вказаної норми встановлює, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: 
Зп = Зс х (Ск : К), де: 
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;  
Зс -   середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. 
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з   центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.   
Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. 
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1   + Кз2   + Кз3   + ... + Кзn); 
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Згідно пунктів 2, 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за   списком N 1   та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за   списком N 2   виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:
1) особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону (№1058-IV) в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого   Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII.
У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення   Закону України "Про пенсійне забезпечення"  №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Частиною 3   статті 45 Закону №1058-IV   установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV   установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. 
Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої   Законом №1058-IV. 
Однак у даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом (ЗУ №1058-IV  ), а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Зокрема, суд апеляційної інстанції враховує, що після призначення пенсії за вислугою років (з 02.03.2016 року) в матеріалах пенсійної справи відсутня інформація про звільнення позивача з роботи з моменту призначення пенсії, то трудовий стаж позивача збільшився, що безумовно вплинуло на показники, що формують рівень пенсійних виплат.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років 02.03.2016 року згідно   статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII.
Водночас, вказаний Закон №1788-XII передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж Закон №1058-IV.
Для призначення пенсії за віком відповідно до   Закону №1058-IV   позивач звернувся 11.03.2021 року.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що статтею 7 Закону №1788-XII   передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. 
При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. 
Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Згідно з пунктом 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого   постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. 
У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що оскільки в матеріалах пенсійної справи відсутня інформація про звільнення позивача з роботи з моменту призначення пенсії і останній набув право на призначення пенсії за віком згідно ЗУ №1058, то у даному випадку мало місце не переведення з пенсії за вислугою років, передбаченої   Законом України «Про пенсійне забезпечення», а призначення пенсії за віком, що передбачена   Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   (тобто призначення пенсії за віком відбулося вперше, а не переведення з одного виду пенсії на інший вид в межах одного закону).
Статтею 10 Закону України №1058-IV  передбачено право вибору пенсійних виплат, так, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
При цьому, особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Отже, оскільки в матеріалах пенсійної справи відсутня інформація про звільнення позивача з роботи з моменту призначення пенсії, тому ОСОБА_1 набув право на пенсію за віком, що передбачена Законом №1058-IV.
При цьому, позивач за своїм вибором має право залишитися на пенсії за вислугою років, або подати заяву для призначення пенсії за віком згідно Закону №1058-IV.
Натомість, оскільки призначення пенсії за віком відбувається вперше, то слід застосовувати при призначенні такої пенсії показник середньої заробітної плати за 2018-2020 роки.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі №577/2576/17, Верховного Суду у постановах від 31.07.2019 року у справі №720/208/17, від 18.08.2020 року по справі №263/6611/17, від 27.11.2024 року у справі № 560/11681/23 та від 16.01.2025 року у справі № 580/4901/22, від 31.01.2025 року у справі №200/1478/24.
Ураховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для  часткового задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 30.10.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова