ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2025 року                                                                Справа № 924/1024/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії: 
Головуючого судді                         Гудак А.В.
судді                                                  Петухов М.Г. 
судді                                                  Філіпова Т.Л. 
секретар судового засідання Пацьола О.О. 
за участю представників сторін:
прокурор: Безпалов А.В.                     
позивач: не з"явився
відповідача: Ткачук Б.М.
третіх осіб на стороні відповідача: не з"явився                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного       апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фермерського господарства "Еко-Земля" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.10.2025 року  про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововияленими обставинами у справі № 924/1024/22 (суддя Грамчук І.В., м. Хмельницький, повний текст складено 07.10.2025 ).
за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури, м.Кам`янець-Подільський в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Жванецької сільської ради с. Жванець Кам`янець-Подільського району
до Фермерського господарства "Еко-Земля", Хмельницька область, м.Кам`янець-Подільський
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
про витребування з незаконного володіння земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер 6822487900:03:002:0010, за адресою с. Межигір, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.10.2025 у задоволенні заяви Фермерського господарства "Еко-Земля" про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22 за нововиявленими обставинами (вх.№ 05-08/2250/25 від 30.07.2025) відмолено. Залишено рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22 в силі.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Фермерське господарство "Еко-Земля" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.10.2025 року у справі №924/1024/22 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву Фермерського господарства «Еко-Земля» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, а саме: - здійснити перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 року у справі №924/1024/22 за позовною заявою Заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах, Жванецької сільської ради до Фермерського господарства «Еко-Земля» про витребування з незаконного володіння ФГ «Еко-Земля» у комунальну власність Жванецької сільської ради земельної ділянки площею 2 га., кадастровий номер 6822487900:03:002:0010, яка розташована за адресою: с. Межигір, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області. - скасувати Рішенням господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 року у справі №924/1024/22, яким позов задоволено та витребувано з незаконного володіння Фермерського господарства «Еко-Земля» (код ЄДРПОУ 43532443) у комунальну власність Жванецької сільської ради (код ЄДРПОУ 04404036) земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 6822487900:03:002:0010, яка розташована за адресою: с. Межигір, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, зі стягненням з Фермерського господарства «Еко-Земля» (32316, Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Пушкінська, буд. 35, кв. 47, код ЄДРПОУ 43532443) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, код ЄДРПОУ 02911102) 2 481 грн. витрат зі сплати судового збору. - постановити нове рішення у справі № 924/1024/22, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах, Жванецької сільської ради до Фермерського господарства «Еко-Земля» про витребування з незаконного володіння ФГ «Еко-Земля» у комунальну власність Жванецької сільської ради земельної ділянки площею 2 га., кадастровий номер 6822487900:03:002:0010, яка розташована за адресою: с. Межигір, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.
Ухвалою суду від 17.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою    Фермерського господарства "Еко-Земля" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.10.2025 року у справі № 924/1024/22 . Розгляд апеляційної скарги призначено на 06 листопада 2025 року.
22 жовтня 2025 року керівником Кам`янець-Подільської окружної прокуратури поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу ФГ «Еко-Земля» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.10.2025 у справі №924/1024/22 залишити без змін.
Представник Фермерського господарства "Еко-Земля" в судовому засідання 06.11.2025 підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.
Прокурор в судовому засідання 06.11.2025 заперечив доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.
В судове засідання 06.11.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, Жванецька сільська рада свого представника не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомила. 
Згідно ч.12. ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Північно-західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення прокурора та представника Фермерського господарства "Еко-Земля", розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
ВСТАНОВИВ:
1.Зміст рішення суду першої інстанції.
Суд першої інстанції, встановивши обставини справи, дійшов висновку, що посилання заявника на обставини, встановлені ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15.07.2025р. у справі №676/3277/23 та вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2024р. у кримінальному провадженні №42022242230000034, не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 320 ГПК України, не є істотними у даній справі обставинами, що не були встановлені судом та не були відомі особі, оскільки спрямовані на фактичну переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи №924/1024/22. Тому, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви Фермерського господарства "Еко-Земля" про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22 за нововиявленими обставинами (вх.№ 05-08/2250/25 від 30.07.2025) та залишив рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22 в силі.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що  суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, не  врахував,  що  заява ґрунтувалася не на переоцінці вже досліджених доказів, а на нововиявлених обставинах, які не існували і не могли існувати на час ухвалення первинного рішення. Тому скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовився врахувати  обставини,  встановлені  ухвалою  Хмельницького  апеляційного суду  від  15.07.2025  р.  у  справі  №676/3277/23  та  вироком  Кам`янець- Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2024 р. у кримінальному  провадженні  №42022242230000034  як  нововиявлені,  які  є істотними  обставинами,  що  не  були  і  не  могли  бути  відомі  на  момент первісного розгляду справи, а їх врахування могло призвести до ухвалення іншого за змістом судового рішення по суті.
Скаржник зазначає, що ключовим  питанням,  на  якому  ґрунтувалося  рішення  Господарського  суду Хмельницької  області  від  23.05.2023,  було  встановлення  факту  відсутності волевиявлення Сокільської сільської ради на відчуження спірної земельної ділянки. Суд  дійшов  висновку,  що  питання  про  затвердження  проєкту  землеустрою  та передачу ділянки у власність ОСОБА_1 на сесії ради не розглядалося, а відповідне рішення №23 від 29.08.2014 не приймалося. Однак, обставини, встановлені вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від  21.11.2024  та  підтверджені  ухвалою  Хмельницького  апеляційного  суду  від 15.07.2025  у  кримінальному  провадженні  №42022242230000034,  повністю спростовують цей ключовий висновок.
Відповідач як на істотні обставини посилається на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 липня 2025 року у справі 676/3277/23, в якій зокрема вказано: "З протоколу №46 сесії Сокільської сільської ради від 29 серпня 2014 року вбачається, що на порядок денний сесії виносилися питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (питання №8) без зазначення конкретних прізвищ осіб (а.п.22- 25 т.1). Оцінка наведених доказів в сукупності дає колегії суддів підстави вважати, що питання з приводу затвердження матеріалів про відведення земельних ділянок та їх надання вказаним громадянам розглядалися 29.08.2014 року на сесії 46 Сокільської сільської ради, де були прийняті відповідні рішення. Колегія суддів вважає, що у суду не було підстав не довіряти показанням свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , оскільки вони були безпосередніми очевидцями подій як 27 грудня 2013 року, так і 29 серпня 2014 року, давали покази суду безпосередньо у судовому засіданні з додержанням вимог ст. 23 КПК України, були попереджені судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень за ст. 384, 385 КК України та приведені до присяги. Причин, на підтвердження того, що свідки є друзями, родичами, або з інших причин зацікавлені в результатах розгляду провадження на користь обвинуваченої ОСОБА_14 або є упередженими судом першої та апеляційної інстанцій не встановлено."
Скаржник вважає, що вищенаведені обставини, встановлені в кримінальному провадженні, а також Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області та Хмельницьким апеляційним судом в справі №676/3277/23 відповідач вважає, що вони повністю відповідають усім трьом обов`язковим критеріям нововиявлених обставин. Обставини, що встановлені вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року у кримінальному провадженні №4202224223000003 прямо доводять, що волевиявлення органу місцевого самоврядування було, питання розглядалося, і рішення приймалося шляхом голосування. Якби ця обставина була відома суду на час ухвалення рішення, це з абсолютною вірогідністю призвело б до ухвалення рішення з іншим результатом. Наведені обставини не були і не могли бути відомі на час розгляду справи. На момент ухвалення Господарським судом Хмельницької області рішення у справі №924/1022/22 від 01 червня 2023 року (провадження було відкрито ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 02 січня 2023 року), правовий статус обставин, що досліджувалися у кримінальному провадженні №42022242230000034, був кардинально іншим. Ці обставини існували на час розгляду справи. Засідання сесії Сокільської сільської ради та голосування депутатів відбулися 29 серпня 2014 року, тобто об`єктивно існували на момент розгляду справи. Проте процесуальне встановлення та підтвердження цього факту відбулося значно пізніше, що і робить вказане рішення нововиявленою обставиною.
Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі. Прокурор зазначає, що за результатами розгляду заяви ФГ «Еко-Земля», судом обґрунтовано виснувано, що обставини на які посилається заявник досліджено під час неодноразового розгляду справи судами усіх інстанцій та враховано при ухваленні рішення. Зокрема, судом звернуто увагу, що під час розгляду справи №924/1024/22 судом першої інстанції відповідачем ФГ Еко - Земля» подавалася заява щодо застосування строків позовної давності та додаткові докази у справі, зокрема, нотаріально засвідчені заяви свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 щодо розгляду та ухвалення рішення Сокільської сільської ради №23 від 29.08.2014 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу її у власність ОСОБА_1 » на 46-й позачерговій сесії 6-го скликання Сокільської сільської ради. Вказаним доказам судом надано оцінку, про що зазначено у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22. Тобто вказані докази оцінені судом у процесі розгляду справи №924/1024/22 та їм надано належну правову оцінку у рішенні Господарського суду Хмельницької області ще 23.05.2023 у справі №924/1024/22. Суди апеляційної та касаційної інстанцій погодилися з висновками суду першої інстанції викладеними у вказаному рішенні. Окрім того, під час перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом, відповідачем ФГ «Еко-Земля» одночасно з поданням письмових пояснень по справі, подавались до суду апеляційної інстанції нові докази - заяви свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , які до суду першої інстанції не подавались та судом при ухваленні рішення не досліджувались. Жодних обґрунтувань причин неможливості їх подання до суду першої інстанції відповідачем не наведено. Водночас, Північно-західним апеляційним судом надано оцінку вказаним доказам, про що зазначено у Постанові від 22.04.2024 у справі №924/1024/22. Судом також обґрунтовано взято до уваги, що під час розгляду справи судами усіх інстанцій досліджувалось - рішення 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради №23 від 29.08.2014, яке, як встановлено судами, у встановленому законом порядку не приймалось. Вказаний доказ досліджувався судом у справі №924/1024/22, оцінку якому надано під час ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі. 
Таким чином, прокурор вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що посилання заявника на обставини, встановлені ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15.07.2025 у справі №676/3277/23 та вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2024 у кримінальному провадженні №42022242230000034, не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 320 ГПК України, не є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були відомі особі, оскільки спрямовані на фактичну переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи №924/1024/22. З урахуванням викладеного, прокурор зазначає, що суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку щодо відсутності підстав для перегляду рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22 за нововиявленими обставинами та залишив рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22 в силі.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Жванецької сільської ради до Фермерського господарства "Еко-Земля" про витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер 6822487900:03:002:0010, за адресою с. Межигір, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області. (а.с. 1-8 т.1).
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22 позов задоволено. Витребувано з незаконного володіння Фермерського господарства "Еко-Земля" у комунальну власність Жванецької сільської ради  земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 6822487900:03:002:0010, яка розташована за адресою: с. Межигір, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Стягнуто з Фермерського господарства "Еко-Земля" на користь Хмельницької обласної прокуратури  2481,00 грн. витрат зі сплати судового збору (а.с. 1-9 т.2).
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у справі №924/1024/22 рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 скасовано. Прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову (а.с.86-93 т.2).
Постановою Верховного Суду від  13.02.2024 касаційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у справі № 924/1024/22    скасовано, передано справу на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду (а.с.180-190 т.2).
За результатом нового розгляду Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 22.04.2024 рішення суду першої інстанції від 23.05.2023 залишив без змін             (а.с.15-27 т.3).
Постановою Верховного Суду від 25.10.2024, касаційну скаргу Фермерського господарства "Еко-Земля" залишено без задоволення, постанову  Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 та рішення Господарського суду Хмельницької області від            23 травня 2023 року залишено без змін (а.с. 86-95 т.3).
30 липня 2025 представником Фермерського господарства "Еко-Земля" адвокатом Ткачуком Б.М. подано до Господарського суду Хмельницької області заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,  в якій останній, посилаючись на ч.2 ст.320 ГПК України, просив скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 року у справі №924/1024/22 та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити               (а.с.1-7 т.4).
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.10.2025 у задоволенні заяви Фермерського господарства "Еко-Земля" про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22 за нововиявленими обставинами (вх.№ 05-08/2250/25 від 30.07.2025) відмолено. Залишено рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22 в силі (а.с.81-86 т.1).

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин та правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої      статті 320 ГПК України      Рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених   Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Разом з тим частинами 4 і 5      статті 320 вказаного Кодексу      передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.
Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.
Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (такі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 27.08.2019 року у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 року у справі № 916/24/17).
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.
Нововиявлена обставина - це юридичний факт, передбачений нормами права, який тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового акта, то вона обов`язково вплинула би на остаточні висновки суду; юридичний факт, наявний на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомим ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.07.2023 у справі №910/5217/20, від 29.05.2023 у справі №34/16, від 10.05.2023 у справі №910/24550/13.
Водночас не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю природою є саме новими доказами (схожий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 15.07.2021 року у справі №910/20564/16 (пункт 7.7), від 07.11.2023 року у справі № 911/21/21 (пункт 30)).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.11.2022 у справі №909/252/20, від 14.03.2023 у справі №917/908/17, від 25.08.2022 у справі №925/1147/18.
Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.
Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (пункти 7.4, 7.5. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13).
Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування доводів заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами представник відповідача посилався на обставини, встановлені ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15 липня 2025 року у справі 676/3277/23 та вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2024 у кримінальному провадженні №42022242230000034.
Вказав, що Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області послався на те, що стороною обвинувачення не доведено, свідки з числа депутатів та працівників сільської ради в судовому засіданні спростували обвинувачення, висунуте ОСОБА_14 в частині того, що на 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 не розглядалися питання про затвердження технічної документації та передачу у власність громадянам ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 земельних ділянок. Суд зважив на те, що допитані свідки, які отримали земельні ділянки, вказали про їх звернення із відповідними заявами до Сокільської сільської ради з метою отримання у власність земельних ділянок та отримували їх у встановленому законом порядку.
Зауважив, що допитані в Кам`янець-Подільському міськрайонному суді Хмельницької області свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які були депутатами Сокільської сільської ради, а ОСОБА_10 - депутатом та головою земельної комісії даної сільської ради, підтвердили розгляд 27 грудня 2013 року на 41 позачерговій сесії VI скликання та 29 серпня 2014 року на 46 позачерговій сесії VI скликання сесіях Сокільської сільської ради питань підтвердили суду надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, подальше затвердження матеріалів про відведення земельних ділянок, за які голосували, та надання земельних ділянок серед інших осіб, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .
Зазначив, що колегія суддів Хмельницького апеляційного суду в ухвалі від 15 липня 2025 року у справі 676/3277/23 зробила висновок про те, що питання з приводу затвердження матеріалів про відведення земельних ділянок та їх надання вказаним громадянам розглядалися                29.08.2014 року на сесії 46 Сокільської сільської ради, де були прийняті відповідні рішення. 
Заявник зауважив, що вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №676/3277/24 визнано ОСОБА_14 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку із не доведенням, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення; визнано ОСОБА_14 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст.366 та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із не доведенням, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. 
З урахуванням вищевикладеного, вбачається, що обґрунтовуючи заяву про перегляд рішення від 23.05.2023 за нововиявленими обставинами заявник як на істотні обставини, посилається на висновки суду, викладені у вироку Камянець -Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року та ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 15.07.2025 у справі 676/3277/23, зокрема щодо підтвердження факту прийняття Сокільською сільською радою рішення позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради №23 від 29.08.2014 показаннями свідків; протоколом 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради 29.08.2014.
В свою чергу, колегія суддів проаналізувавши судові рішення у даній справі з урахуванням, доводів заяви відповідача про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 року у справі № 924/1024/22 за нововиявленими обставинами, зазначає наступне.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023р у справі №924/1024/22 позов задоволено, витребувано з незаконного володіння Фермерського господарства "Еко-Земля" у комунальну власність Жванецької сільської ради земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер 6822487900:03:002:0010, яка розташована за адресою: с. Межигір, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області. 
При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з наступного: «Суд встановив, що у матеріалах справи наявні копії Рішеннь 46 сесії VI скликання Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області №23 від 29.08.2014  "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу земельної ділянки у власність", згідно якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок (кадастровий номер 6822487900:03:002:0010) гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Межигір Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Надано гр. ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2 га  за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Сокільської сільської ради, що розташована у межах населеного пункту с. Межигір на території  Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, для ведення особистого селянського господарства. Підписано - голова Сокільської ради Бешлей І.В.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та, здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. 
Статтею 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Частиною 16 статті 46 Закону №280/97-ВР встановлено, що протоколи сесій сільської, селищної, міської ради, прийняті нею рішення підписуються особисто сільським, селищним, міським головою, районної у місті, районної, обласної ради - головою відповідної ради, у разі їх відсутності - відповідно секретарем сільської, селищної, міської ради, відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради, а у випадку, передбаченому частинами сьомою та восьмою цієї статті, - депутатом ради, який за дорученням депутатів головував на її засіданні.
За правилами частин 1, 2, 3 статті 59 Закону №280/97-ВР (в редакції чинній на 29.08.2014) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням. Таємне голосування обов`язково проводиться у випадках, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону.
Враховуючи викладене, судом з наявних у матеріалах справи засвідчених архівних копій протоколу 46 позачергової сесії 6-го скликання Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільського району від 29.08.2014 року та усіх прийнятих рішень відповідної сесії, як документів постійного зберігання архівного фонду "Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за 2014 рік", встановлено, що питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та передачу її у власність ОСОБА_1  на відповідній сесії не розглядалось, рішення Сокільської сільської ради №23від 29.08.2014, яке слугувало підставою для реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6822487900:03:002:0010 сільською радою не приймалось.
З огляду на викладене, наявні у матеріалах справи рішення Сокільської сільської ради №23 від 29.08.2014, яке слугувало підставою для реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6822487900:03:002:0010 судом оцінюються критично, оскільки суперечать нормам наведеного вище Закону №280/97-ВР.
Враховуючи наведене, відсутність спрямованих на відчуження земельної ділянки на користь ОСОБА_1 рішення повноважного органу місцевого самоврядування (про затвердження проекту землеустрою та передача у приватну власність) - Сокільської сільської ради - означає, що орган місцевого самоврядування, як власник землі, волю на відчуження цих ділянок не виявив, тому вона вибула з володіння власника поза його волею - без прийняття ним відповідного рішення.
Надання дозволу уповноваженим органом місцевого самоврядування на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності не означає позитивного рішення про передачу її в користування або у власність, а направлене на ідентифікацію земельної ділянки, яка в подальшому може стати предметом договору оренди (відчуження) за умови досягнення сторонами згоди щодо умов такого договору. Відповідні висновки узгоджуються з правовою позицією зробленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 грудня 2018 року у справі № 32/563 (провадження № 12-172гс18). Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати ВС від 30 травня 2018 року у справі №826/5737/16 (провадження № 11-475апп18)……
…… З огляду на викладене, доводи ОСОБА_2 щодо правомірності набуття права власності на спірні земельні ділянки первісними власниками, з підстав прийняття сільською радою рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, судом до уваги не приймаються.
Стосовно заяв свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та   ОСОБА_3 судом приймається до уваги, що відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Оскільки, згідно з архівною копією Протоколу №1 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради від 29.08.2014 на сесії ради рішення №23 від 29.08.2014 щодо передачі спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 не приймалось, твердження свідків ОСОБА_14 (як колишнього голови Сокільської сільської ради), ОСОБА_11 (колишнього секретаря Сокільської сільської ради), ОСОБА_3 (колишнього депутата Сокільської сільської ради) щодо фактичного винесення та прийняття 46-ю сесією Сокільської сільської ради питань про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 оцінюються критично, оскільки відповідні повноваження щодо ведення протоколу сесії сільської ради, його підписання входили до їх безпосередніх посадових обов`язків відповідно до займаних посад.
Оскільки, земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер 6822487900:03:002:0010, що розташована за адресою с. Мижгір Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, вибула з державної власності на підставі рішень Сокільської сільської ради №23 від 29.08.2014, яка не відповідає закону, то суд дійшов висновку, що волі держави на таке вибуття не було. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 26.11.2019 по справі №914/3224/16 та від 29.05.2019 по справі № 367/2022/15-ц.
Установлення цього факту є достатнім для того, щоб у позивача виникли правові підстави для витребування спірної земельної ділянки в порядку статті 388 ЦК України.
Як вбачається із змісту інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, гр. ОСОБА_1 на підставі договору дарування №634 від 29.06.2015 відчужив право власності на земельні ділянки з кадастровим номером 6822487900:03:002:0010, площею 2,0га, на користь ОСОБА_2 , який в свою чергу 19.08.2020, на підставі акту приймання передачі нерухомого майна №б/н від 24.04.2020, передав вказану земельну ділянку у власність Фермерського господарства "Еко-Земля" (код ЄДРПОУ 43532443).
Зважаючи на те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822487900:03:002:0010, вибула з комунальної власності поза волею належного розпорядника землі, що встановлено судом вище, то суд дійшов висновку, що існують всі правові підстави для витребування їх з незаконного володіння відповідача на підставі ст. 388 ЦК України.
При цьому суд зазначає, що встановлені у даній справі обставини підтверджують, що спосіб, в який земельні ділянки, з кадастровим номером 6822487900:03:002:0010, вибула із комунальної власності, свідчать про низку послідовних дій щодо отримання в приватну власність з комунальної власності земельної ділянки з одночасним вчиненням дій щодо унеможливлення подальшого повернення такої земельної ділянки».
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2023 року у справі №924/1024/22 рішення Господарського суду Хмельницької області від 23 травня 2023 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2024 року у справі №924/1024/22  постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2023 року у справі №924/1024/22 скасовано. Справу №924/1024/22 направлено на новий розгляд до                       Північно-західного апеляційного господарського суду.
Постановою Північно – західного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 рішення Господарського суду Хмельницької області від 23 травня 2023 року у справі №924/1024/22 залишено без змін.
Судом апеляційної інстанції у вказаній постанові, зокрема зазначено:«…. судом з наявних у матеріалах справи засвідчених архівних копій протоколу 46 позачергової сесії 6-го скликання Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільського району від 29.08.2014 та усіх прийнятих рішень відповідної сесії, як документів постійного зберігання архівного фонду "Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за 2014 рік", встановлено, що питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та передачу її у власність ОСОБА_1  на відповідній сесії не розглядалось, рішення Сокільської сільської ради № 23 від 29.08.2014, яке слугувало підставою для реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6822487900:03:002:0010 сільською радою не приймалось.
Тому, наявне у матеріалах справи рішення Сокільської сільської ради №23 від 29.08.2014, яке слугувало підставою для реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6822487900:03:002:0010 судом оцінється критично, оскільки воно суперечить нормам наведеного вище Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та не підтверджує волевиявлення органу місцевого самоврядування Сокільської сільської ради на відчуження земельних ділянок як їх власника.
Враховуючи відсутність спрямованих на відчуження земельної ділянки на користь ОСОБА_1 рішення повноважного органу місцевого самоврядування (про затвердження проекту землеустрою та передача у приватну власність) - Сокільської сільської ради - означає, що орган місцевого самоврядування, як власник землі, волю на відчуження цих ділянок не виявив, тому вона вибула з володіння власника поза його волею - без прийняття ним відповідного рішення…..
……. Також, відповідачем долучено до матеріалів справи нотаріально завірені копії заяв свідків, саме: ОСОБА_14 – Голови Сокільської сільської ради з моменту обрання до 2015 року, ОСОБА_11 – секретаря Сокільської сільської ради в період з 2010 по 2015 роки та ОСОБА_26 – депутата Сокільської сільської ради в період з 2010 по 2015 роки, які засвідчили, що під час їхньої роботи в раді були прийняті ряд рішень, зокрема щодо: "Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 " №23 від 27.12.2013; "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 " Засвідчують, що наведені рішення приймалися шляхом голосування місцевими депутатами на 46 сесії Сокільської сільської ради (т. 1, а. с. 136-141).
Щодо таких заяв, суд вказує, що за змістом частини 1 статті 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.
Частина 2 цієї статті Кодексу встановлює, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.
Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Крім того, відносно заяв свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , котрі подані відповідачем, апеляційний суд господарський суд, зазначає таке.
Відповідачем до суду апеляційної інстанції 12.03.2024 разом із поясненнями були подані письмові пояснення по справі №924/1024/22, разом з якими були подані нові докази - заяви свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які до суду першої інстанції не подавались, судом першої інстанції не приймались та не досліджувались. Жодних обґрунтувань причин неможливості їх подання до суду першої інстанції відповідачем не наведено.
Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 8 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - разом з поданням відзиву або письмових пояснень. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ч. 3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин,  що об`єктивно не залежали від нього.
Як вбачається з наданих заяв свідків, вони оформлені і посвідчені нотаріально у лютому і березні 2024 року, в той час коли оскаржене рішення суду першої інстанції постановлено у цій справі 23.05.2023….
…. Оскільки, згідно з архівною копією Протоколу №1 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради від 29.08.2014 на сесії ради рішення №23 від 29.08.2014 щодо передачі спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 не приймалось, твердження свідків ОСОБА_14 (як колишнього голови Сокільської сільської ради), ОСОБА_11 (колишнього секретаря Сокільської сільської ради), ОСОБА_3 (колишнього депутата Сокільської сільської ради) щодо фактичного винесення та прийняття 46-ю сесією Сокільської сільської ради питань про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 оцінюються критично, оскільки відповідні повноваження щодо ведення протоколу сесії сільської ради, його підписання входили до їх безпосередніх посадових обов`язків відповідно до займаних посад.
Крім того, з аналізу архівної копії Протоколу №1 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради від 29.08.2014, зокрема питань порядку денного, в сукупності із додатками до нього - рішеннями №№1-9 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради від 29.08.2014 чітко вбачається, що на розгляд сесії не виносились питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 , а відповідно такі питання не розглядались та не вирішувалися на засіданні сесії ради.
Більше того, рішення № 23 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради від 29.08.2014, на яке посилається скаржник, відсутнє у додатках до Протоколу №1 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради від 29.08.2014, сам порядок денний не містить пункту за номером 23. При цьому суд зважає на те, що нумерація прийнятих рішень, відповідає нумерації питань, поставлених на порядок денний.
Вказане додатково підтверджує відсутність волевиявлення Сокільської сільської ради на передання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .
З огляду на те, що земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер 6822487900:03:002:0010, що розташована за адресою с. Мижгір Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, вибула з державної власності на підставі рішення Сокільської сільської ради №23 від 29.08.2014, яке не відповідає закону, то суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що волі держави на таке вибуття не було. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 26.11.2019 по справі №914/3224/16 та від 29.05.2019 по справі № 367/2022/15-ц.
Установлення факту вибуття земельних ділянок поза волевиявленням власника є достатнім для виникнення правової підстави для витребування спірної земельної ділянки в порядку статті 388 ЦК України.
Як вбачається із змісту інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, гр. ОСОБА_1 на підставі договору дарування №634 від 29.06.2015 відчужив право власності на земельні ділянки з кадастровим номером 6822487900:03:002:0010, площею 2,0га, на користь ОСОБА_2 , який в свою чергу 19.08.2020, на підставі акту приймання передачі нерухомого майна №б/н від 24.04.2020, передав вказану земельну ділянку у власність Фермерського господарства "Еко-Земля" (код 43532443).
Зважаючи на те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822487900:03:002:0010, вибула з комунальної власності поза волею належного розпорядника землі, що встановлено судом вище, то місцевий господарський суд вірно виснував, що існують всі правові підстави для витребування їх з незаконного володіння відповідача на підставі ст. 388 ЦК України.»
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.10.2024 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.05.2023 у справі №924/1024/22 залишено без змін.
Суд касаційної інстанції вказав, що висновок судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для витребування у відповідача спірної земельної ділянки ґрунтується на встановлених цими судами обставинах незаконного вибуття спірної земельної ділянки з володіння територіальної громади за відсутності волевиявлення власника - Жванецької сільради на відчуження такої земельної ділянки у приватну власність, оскільки відповідне рішення про таке відчуження на пленарному засіданні органу місцевого самоврядування не приймалося. Також відмітив, що за обставинами цієї справи ОСОБА_2 був керівником та одним із учасників ПП “Земля 2012”, котрим і розроблявся проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 . Саме ОСОБА_2 і набув безоплатно у власність спірну земельну ділянку невдовзі після набуття на неї права власності ОСОБА_1 та підписав акт приймання передачі спірної земельної ділянки від 24.04.2020 на користь відповідача двічі - як фізичною особою і як керівником відповідача. Верховний Суд, погодився з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідач в особі його керівника мав знати про порушення порядку набуття ним майна всупереч законодавства, а відтак ФГ “Еко-Земля” не є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки.
Верховний Суд зазначив, що спірна земельна ділянка була безоплатно відчужена особою, яка не мала права її відчужувати ( ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 , який в подальшому безоплатно її передав відповідачу. Отже, враховуючи приписи частини 3 статті 388 ЦК України, позивач має право витребувати спірну земельну ділянку навіть у випадку, якби відповідач був добросовісним набувачем.
Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає, що висновки Господарського суду Хмельницької області викладені в ухвалі від 07.10.2025 у справі №924/1024/22, є правильними, обґрунтованими та відповідають положенням статей 320– 322 ГПК України і усталеній судовій практиці Верховного Суду.
Суд першої інстанції обґрунтовано констатував, що обставини, на які посилається заявник, вже були предметом дослідження під час неодноразового розгляду справи судами усіх інстанцій та враховані при ухваленні рішення Господарського суду Хмельницької області від 23 травня 2023 року. Як встановлено, під час розгляду справи №924/1024/22 судом першої інстанції Фермерським господарством "Еко-Земля" подавалася заява щодо застосування строків позовної давності та додаткові докази, зокрема нотаріально засвідчені заяви свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 стосовно ухвалення рішення Сокільської сільської ради №23 від 29 серпня 2014 року “Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського" господарства та передачу її у власність ОСОБА_1 ” на 46-й позачерговій сесії 6-го скликання Сокільської сільської ради. Усі ці докази були досліджені та отримали належну правову оцінку в рішенні Господарського суду Хмельницької області від                                  23 травня 2023 року, та в подальшому підтримана при перегляді апеляційною та касаційною інстанцією вказаного рішення.
Місцевий суд стосовно заяв свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та   ОСОБА_3 вірно зазначив, що відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які згідно із законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі цього суд дійшов висновку, що такі показання не можуть підтверджувати факт прийняття або неприйняття рішення ради. Суд апеляційної інстанції погодився із зазначеними висновками суду першої інстанції.
Під час апеляційного перегляду справи відповідач ФГ "Еко-Земля" одночасно з поданням письмових пояснень подав нові заяви свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 ,      ОСОБА_10 , які до суду першої інстанції не подавалися. Водночас жодних обґрунтувань причин їх неподання раніше не наведено. Як слушно зазначив суд першої інстанції, ці обставини також були предметом оцінки Північно-західного апеляційного господарського суду, про що вказано в постанові від 22 квітня 2024 року у справі №924/1024/22.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що досліджений документ, а саме рішення 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради №23 від 29.08.2014 у встановленому законом порядку не приймався. При цьому суд обґрунтовано врахував позицію прокурора щодо того, що наданий документ формально містить реквізити (назву, дату, підпис голови, гербову печатку), проте не підтверджує факту його ухвалення на пленарному засіданні сесії ради. Крім того, суд слушно встановив невідповідність зазначеного документа вимогам пунктів 26– 28, 31, 36 Типової інструкції з діловодства №1242 та ДСТУ 4163-2003, оскільки у ньому відсутні обов`язкові реквізити (Державний Герб України, місце складання, код ЄДРПОУ, засоби зв`язку тощо), що характерні для справжніх рішень Сокільської сільської ради відповідного періоду.
В контексті викладеного, колегія суддів повністю погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав застосування положень п.1 ч.2 статті 320 ГПК України. Суд першої інстанції правильно, обгрунтовано зазначив, що нововиявленими можуть бути лише такі обставини, які існували на момент ухвалення рішення, але не були й не могли бути відомі заявнику, і які є істотними настільки, що їх врахування могло б призвести до іншого результату розгляду. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, які ґрунтуються на переоцінці вже досліджених доказів, нові докази, подані після постановлення рішення, або зміна правової позиції суду.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі №904/3923/20, від 25 вересня 2024 року у справі №910/4490/22, від 14 квітня 2021 року у справі №9901/819/18.
Судова колегія також погоджується із правильним висновком, що вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 листопада 2024 року у кримінальному провадженні №42022242230000034 та ухвала Хмельницького апеляційного суду від 15 липня 2025 року у справі №676/3277/23 не є нововиявленими обставинами, оскільки вони не містять нових фактичних даних, а лише переоцінюють уже відомі обставини. Ці документи не спростовують фактів, покладених в основу рішення у справі №924/1024/22, а тому не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами.
Правильно також наведено судом першої інстанції посилання на практику Великої Палати Верховного Суду (ухвала від 03 листопада 2020 року у справі №910/8113/16, постанови від                 30 червня 2020 року у справі №19/028-10/13, від 25 травня 2021 року у справі №752/4995/17, від           12 квітня 2022 року у справі №904/3923/20, від 19 грудня 2024 року у справі №907/310/22), у яких підкреслено, що процедура перегляду рішення за нововиявленими обставинами не є повторним розглядом справи чи способом усунення судових помилок, а має на меті лише врахування нових істотних фактів, які могли вплинути на зміст рішення, якби були відомі суду раніше.
Згідно з частиною 5 статті 320 ГПК України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється лише в межах тих вимог, які були предметом первісного розгляду і не може виходити за ці межі. Прийняття заяви про перегляд не означає автоматичного скасування рішення; підставою для його зміни може бути лише встановлення істотних нововиявлених обставин, яких у цій справі не встановлено.
З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність нововиявлених обставин у розумінні статті 320 ГПК України, які могли б вплинути на висновки суду при ухваленні рішення від 23 травня 2023 року у справі №924/1024/22.
Доводи апелянта про те, що вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від                    21 листопада 2024 року та ухвала Хмельницького апеляційного суду від 15 липня 2025 року у справі 676/3277/23 спростовують висновок у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 23 травня 2023 року у справі №924/1024/22 щодо відсутності волевиявлення Сокільської сільської ради на відчуження спірної земельної ділянки, є безпідставними.
Як встановлено судом першої інстанції, наведені рішення у кримінальному провадженні не містять нових фактичних даних, які не були б відомі заявникові або суду під час розгляду справи №924/1024/22. Питання щодо наявності чи відсутності рішення №23 Сокільської сільської ради від 29 серпня 2014 року про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки    ОСОБА_1 у власність уже було предметом всебічного дослідження судами усіх інстанцій. Цим доказам, у тому числі наданим свідченням осіб, які заявляли про розгляд питання на сесії, надано належну оцінку. 
У вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 листопада 2024 року та ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 15 липня 2025 року у справі 676/3277/23 відсутні встановлені в порядку, передбаченому ГПК України, фактичні дані, що спростовують ці висновки. Зміст наведених рішень свідчить лише про оцінку показань свідків у межах кримінального провадження щодо наявності складу злочину, але не про встановлення юридичного факту прийняття або неприйняття рішення ради. Така оцінка не може підміняти чи змінювати висновки господарського суду, зроблені на основі безпосереднього дослідження доказів у справі.
Процесуальне законодавство прямо визначає, що нововиявленими є лише ті обставини, які об`єктивно існували на час ухвалення рішення, не були і не могли бути відомі заявнику, а їх встановлення могло б призвести до іншого результату розгляду справи. При цьому не можуть вважатися нововиявленими обставини, які ґрунтуються на переоцінці вже досліджених доказів або на повторній оцінці фактів, встановлених судами раніше (постанови Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі №904/3923/20, від 25 вересня 2024 року у справі №910/4490/22, від 14 квітня 2021 року у справі №9901/819/18).
Колегія суддів відзначає, що ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття "нововиявлені обставини". ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.
Натомість, вказаних обставин скаржником не доведено.
Скаржник, прикриваючись посиланням на так звані нововиявлені обставини, насправді прагне домогтися повторного розгляду по суті спору, який завершився остаточним рішенням, що набрало законної сили і підтверджене постановою Верховного Суду від 25.10.2024. Така поведінка прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та неодноразово підтвердженому практикою ЄСПЛ (справи «Брумареску проти Румунії», «Рябих проти Росії», «Желтяков проти України»).
Згідно з частиною 4 статті 320 ГПК України, переоцінка доказів, які вже були предметом судового дослідження, не може вважатися нововиявленою обставиною. Саме на таку переоцінку апелянт і спрямовує свої доводи, намагаючись надати іншого значення тим самим доказам, яким уже надано оцінку судами у даній справі.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 листопада 2024 року та ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 15 липня 2025 року у справі 676/3277/23 не спростовують встановлених у справі №924/1024/22 обставин і не є нововиявленими у розумінні п.1 ч.2 статті 320 ГПК України. Вони не містять жодного нового факту, що впливав би на юридичну оцінку суду першої інстанції, а лише повторно тлумачать уже досліджені обставини та докази у справі. Відтак, доводи апелянта є необґрунтованими та не спростовують законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції.

5. Висновки за результатами апеляційного розгляду.
Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1      ст. 74 ГПК України      кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 1      ст. 77 ГПК України      обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.      
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
Статтею 276 ГПК України      встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених   ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України   не встановлено, а відтак апеляційну скаргу Фермерського господарства               "Еко-Земля" слід залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.10.2025 року  про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №924/1024/22  без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі    ст.129 ГПК України    покладаються на апелянта.   
Керуючись статтями         129,         269,         270,         273,         275,         276,         281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.     Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Еко-Земля" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.10.2025 року  про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововияленими обставинами у справі №924/1024/22 без змін.
2.     Справу №924/1024/22 повернути     Господарському суду Хмельницької області.
3.     Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою   2   розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "13" листопада 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Гудак А.В.

Суддя                                                                                              Петухов М.Г.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.