ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" вересня 2025 р.           Справа№ 910/9659/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Доманської  М.Л.
суддів:            Остапенка О.М. 
          Козир Т.П. 
 
за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.
та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 24.09.2025,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій"
на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025
у справі №910/9659/22 (суддя Котков О.В.)
за позовом Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"
до: 1. Державного підприємства "Цифрове" (попередня назва - Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності")
2. Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій"
про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 позов задоволено повністю; визнано недійсним рішення Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (ідентифікаційний код 31032378, адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26) від 25.07.2022 №133275/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки та затвердження висновку кваліфікаційної експертизи від 20.07.2022 №131229/ЗМ/22 за заявкою на торговельну марку №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"; зобов`язано Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 1) провести кваліфікаційну експертизу та прийняти рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"; стягнуто з Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" на користь Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" судовий збір - 4962,00 грн.
Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, Державна організація "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою УКРНОІВІ на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2025 апеляційну скаргу Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Пантелієнко В.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9659/22 за позовом Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" до Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" та Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" про визнання недійсним рішення; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/9659/22.
21.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/9659/22 у 5-ти томах.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22; розгляд апеляційної скарги призначено на 18.06.2025 об 11 год. 00 хв., який відбудеться в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1-А, (1 поверх, зал судових засідань № 1); запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 21.05.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 28.05.2025.
08.05.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить суд апеляційної інстанції  апеляційну скаргу Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі № 910/9659/22 залишити без змін, оскільки  зображувальне позначення за заявкою від 12.02.2020 № m202002737 не імітує Малий Державний герб України, що підтверджується матеріалами справи, а, отже, рішення Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 25.07.2022 № 133275/ЗМ/22, яким Позивачу відмовлено у реєстрації торговельної марки на підставі того, що до складу позначення входить елемент, який імітує зображення Малого Державного Герба України, на використання якого у складі позначення відсутня згода відповідного компетентного органу, правомірно визнано судом недійсним. Задоволення позовної вимоги зобов`язальної дії не є втручанням суду у дискреційні повноваження Скаржника. Крім того, клопотання Скаржника про призначення повторної судової експертизи розглянуто судом  у судовому засіданні 01.10.2024 та у його задоволенні суд відмовив.
09.05.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника, адвоката - Барабашина Сергія Дмитровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до участі у судовому засіданні у справі №910/9659/22, призначеному на 18.06.2025 об 11:00, в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.
19.05.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника, адвоката - Сироїд Ірину Олексіївну ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до участі у судовому засіданні у справі №910/9659/22, призначеному на 18.06.2025 об 11:00, в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 заяви Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено; ухвалено, що розгляд апеляційної скарги Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22, призначений на 18.06.2025 об 11 год. 00 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1).
18.06.2025 перед судовим засіданням у місті Києві оголошено повітряну тривогу, у зв`язку із чим судове засідання не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 розгляд апеляційної скарги Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 призначено на 16.07.2025 о 12 год. 30 хв.
24.06.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника, адвоката - Барабашина Сергія Дмитровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до участі у судовому засіданні у справі №910/9659/22, призначеному на 16.07.2025 об 12:30, в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 заяву Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено; ухвалено, що розгляд апеляційної скарги Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22, призначений на 16.07.2025 о 12 год. 30 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1).
У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнко В.О. 16.07.2025 у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №910/9659/22 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 прийнято апеляційну скаргу Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 до свого провадження у новому складі суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 у розгляді апеляційної скарги Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 оголошено перерву на 24.09.2025 о 12 год. 30 хв. 
20.08.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника, адвоката - Барабашина Сергія Дмитровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до участі у судовому засіданні у справі №910/9659/22, призначеному на 24.09.2025 об 12:30, в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.
20.08.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника, адвоката - Сироїд Ірину Олексіївну ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до участі у судовому засіданні у справі №910/9659/22, призначеному на 24.09.2025 об 12:30, в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 заяви Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено. Зазначено, що розгляд апеляційної скарги Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22, призначений на 24.09.2025 о 12 год. 30 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1).
У судове засідання 24.09.2025 з`явились представниця УКРНОІВІ та представник Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" в режимі  відеоконференцзв`язку. Представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів вирішила здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників інших учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.
За положеннями   статті 129 Конституції України   та   статті 2 ГПК України   одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України   (далі -   ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ч. 4   ст. 13 Господарського процесуального кодексу України   кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.
Враховуючи зміну назви Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" на Державне підприємство "Цифрове", колегія суддів дійшла висновку, що вірною назвою відповідача 1 у даній справі слід вважати - Державне підприємство "Цифрове" замість Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності", щодо чого учасники справи не заперечували.
Представник скаржника просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представник Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.  Скаржник зазначає, що рішення Укрпатенту  від 25.07.2022 № 133275/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки було прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені частиною 2 статті 19 Конституції України та законами України. Апеляньт зазначає, що згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закон) не можуть одержати правову охорону позначення, які зображують або імітують, в тому числі, державні герби, прапори та інші державні символи (емблеми); такі позначення можуть бути включені до знака, як елементи, що не охороняються, якщо на це є згода відповідного компетентного органу або їх власників. Компетентним органом щодо назви держави є колегіальний орган, утворений Установою. Апелянт зазначає, що  за заявкою, поданою 12.02.2020 № m202002737 заявником (Позивачем), Укрпатентом були проведені формальна та кваліфікаційна експертизи відповідно до Закону та встановлених на його основі Правил. 22.11.2021 заявнику (Позивачу) було направлено Повідомлення про те, що відповідно до Закону (ст. 10 ч. 6 п. 8) для проведення експертизи йому слід подати: документ, що підтверджує право заявника на використання у складі позначення зображення, що імітує Малий Державний Герб України. Проте, заявником не було подано додаткових документів, зазначених у повідомленні, у встановлений строк. 10.06.2022 Позивачу було направлено Повідомлення про можливу відмову у реєстрації торговельної марки відносно усього переліку товарів/або послуг на тій підставі, що: заявлене позначення не може бути зареєстроване як торговельна марка для товарів 16 класу та послуг 35, 41, 45 класів, зазначених у наведеному в матеріалах заявки переліку, тому що до його складу входить елемент, який імітує зображення Малого Державного Герба України, на використання якого у складі позначення відсутня згода відповідного Компетентного органу. Заявник (Позивач) 24.06.2022 надав Укрпатенту електронним листом Мотивовану відповідь на повідомлення від 10.06.2022 з доводами на користь реєстрації знаку, ствердивши, що подане позначення не може вважатися таким, що складається з зображення, що імітує державний герб, або містить в собі державні символи, воно може лише викликати асоціації у певного кола осіб з Державним гербом України, але ніяк не імітувати його, заявник зазначав про те, що не прийнято відповідного закону, який мав би визначати порядок використання державних символів; на законодавчому рівні не визначено компетентного органу з надання дозволу на включення до складу позначення зображення, що зображує або імітує державні символи. Проте, доводи заявника, наведені у мотивувальній відповіді, не спростували висновки закладу експертизи про те, що заявлений знак містить у своєму зображенні елемент, який імітує зображення Малого Державного Герба України, і за відсутності згоди компетентного органу на використання такого у складі позначення, за результатами кваліфікаційної експертизи було підготовлено остаточний Висновок від 20.07.2022 № 131229/ЗМ/22 про не відповідність позначення умовам надання правової охорони, на підставі якого Укрпатентом прийнято Рішення про відмову в реєстрації знака від 25.07.2022 № 133275/ЗМ/2222, на підставі того, що: - заявлене позначення не може бути зареєстроване як торговельна марка для товарів 16 класу та послуг 35, 41, 45 класів, зазначених у наведеному в матеріалах заявки переліку, тому що до його складу входить елемент, який імітує зображення Малого Державного Герба України, на використання якого у складі позначення відсутня згода відповідного Компетентного органу. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права: за хибного обґрунтування залишив без розгляду клопотання Відповідача 2 (УКРНОІВІ) про призначення повторної судової експертизи, обґрунтовуючи це (в тексті рішення) його поданням після закриття підготовчого провадження, що не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується відповідними ухвалами Суду, і такими діями фактично позбавив Відповідача 2 можливості довести свої заперечення по суті заявлених позовних вимог. Апелянт також зазначає, що задоволена судом першої інстанції позовна вимога про «зобов`язання УКРНОІВІ провести кваліфікаційну експертизу та прийняти рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою № m202002737 від НААУ» в частині зобов`язання УКРНОІВІ прийняти рішення про реєстрацію є формою втручання в дискреційні повноваження Відповідача 2.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" слід задовольнити частково. Змінити пункт 1 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22, виклавши його  у новій редакції:  «Позов задовольнити частково». Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 в частині зобов`язання Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 1) прийняти рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (ідентифікаційний код 38488439, адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, 5-й поверх), у зв`язку з чим  пункт 3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 викласти у новій редакції:  «Зобов`язати Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 1) провести кваліфікаційну експертизу щодо заявки №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (код ЄДРПОУ 38488439)». В решті рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 залишити без змін, з огляду на наступне.
23.09.2022 до Господарського суду міста Києва від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (позивач) надійшла позовна заява до Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (відповідач), в якій позивач просить визнати недійсним рішення Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" від 25.07.2022 № 133275/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки та затвердження висновку кваліфікаційної експертизи від 20.07.2022 № 131229/ЗМ/22  за заявкою на торговельну марку № m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"; зобов`язати Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" провести кваліфікаційну експертизу та прийняти рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою № m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України".
В обгрунтування заявлених вимог зазначено, що рішення Укрпатенту від 25.07.2022 № 133275/ЗМ/22 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки: не прийнято відповідного закону, який мав би визначати порядок використання державних символів; на законодавчому рівні не визначено компетентного органу з надання дозволу на включення до складу позначення зображення, що зображує або імітує державні символи; постановою Касаційного адміністративного суду ВСУ від 10.01.2019 у справі № 826/6726/16 було визнано право позивача на захист прав інтелектуальної власності щодо аналогічних заявок та визначено, що відсутність компетентного органу з надання відповідних дозволів на включення до складу позначення державних символів не може слугувати перешкодою у реалізації права на реєстрацію торговельної марки; НААУ вже є власником зареєстрованої торговельної марки за заявкою m201317457, позначення якої є тотожним до позначення за заявкою m202002737, відповідно до якої Відповідач відмовив у реєстрації торговельної марки; НААУ використовує у своїй діяльності позначення за заявкою m202002737 протягом тривалого часу, що свідчить про набуття розрізняльної здатності серед фахівців у сфері права; зображувальні елементи позначення за заявкою m202002737 не є імітацією Малого Державного Герба України, а складаються з чорнильниці, в якій стоїть перо, стилістично зображених воріт з обох сторін від основного зображення та стилістично вираженого листа старовинного паперу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2022  прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/9659/22 здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18.10.2022.
08.11.2022 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання "Про зміну (уточнення) позовних вимог", у якому позивач,  керуючись ст. 46 ГПК України, просив суд визнати недійсним рішення Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" від 25.07.2022 № 133275/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки та затвердження висновку кваліфікаційної експертизи від 20.07.2022 № 131229/ЗМ/22  за заявкою на торговельну марку № m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"; зобов`язати Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" провести кваліфікаційну експертизу щодо заявки №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (код ЄДРПОУ 38488439) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні у справі № 910/9659/22.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 прийнято до розгляду заяву Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" про зміну предмета позову, залучено до участі у справі в якості відповідача-2 - Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій", підготовче засідання відкладено на 13.12.2022.
Вищезазначена ухвала в частині залучення до участі у справі в якості відповідача-2 - Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" мотивована тим, що з 08.11.2022 функції Національного органу інтелектуальної власності передаються Державній організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій". Відповідно до п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 року № 1267-р "Про Національний орган інтелектуальної власності" Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" виконує функції Національного органу інтелектуальної власності".           28.10.2022 прийнято Розпорядження Кабінету Міністрів України № 943-р "Деякі питання Національного органу інтелектуальної власності", у пункті 1 якого визначено, що Державна організація ''Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" виконує функції Національного органу інтелектуальної власності". Відповідно до п. 3 Розпорядження визнано, що "втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 № 1267 ''Про Національний орган інтелектуальної власності "; розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 № 1129 'Про внесення зміни до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 № 1267". Пунктом 4 Розпорядження визначено, що це розпорядження набирає чинності з 08.11.2022.
Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечив. Заперечення відповідача-1 мотивовані тим, що позначення за заявкою № m202002737 не може бути зареєстроване як торговельна марка для товарів 16 класу та послуг 35, 41, 45 класів МКТП, зазначених у наведеному в матеріалах заявки переліку, тому що до його складу входить елемент, який імітує зображення Малого Державного Герба України, на використання якого у складі позначення відсутня згода відповідного компетентного органу. У позначенні за заявкою № m202002737 відтворені та використані основні геральдичні характеристики Малого Державного Герба України без дотримання встановлених пропорцій, зокрема, у схожому виконанні відтворено бокові елементи, застосовано схожу зовнішню форму, симетрію, але замість середнього рамена (зубця) у заявленому позначенні зображено старовинну чорнильницю, в якій стоїть перо. Схожість зазначених ознак на наведених зображеннях може викликати у споживачів враження про наявність у зображенні позначення за заявкою № m202002737 зв`язку з державою Україна, оскільки до складу зображувальної частини заявленого позначення входить елемент, який імітує зображення Малого Державного Герба України. З огляду на відсутність дозволу на використання позначення за заявкою № m202002737 Укрпатент діяв в межах повноважень, а рішення про відмову в реєстрації знака за вказаною заявкою прийнято на підставі п. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".
Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечив. Заперечення відповідача-2 мотивовані тим, що на даний час законодавчо не визначений компетентний орган, який має надавати дозвіл на використання державної символіки та порядок її використання. діюче законодавство у сфері охорони інтелектуальної власності унеможливлює надання правової охорони позначенню, яке є наслідуванням державної символіки України, а заявлене позивачами позначення містить елемент, який імітує зображення Малого Державного герба України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 призначено у справі                                № 910/9659/22 судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі № 910/9659/22 зупинено на час проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності.
Вищевказана ухвала мотивована судом тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також на те, що наявні у матеріалах справи висновки експертизи від 06.01.2023 № 1344 та від 22.03.2023  № 198-03/23 містять протилежні висновки, з метою з`ясування обставин, чи позначення за заявкою № m202002737 містить у своєму складі елементи, які імітують зображення Малого Державного Герба України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність сукупності підстав, передбачених ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, для призначення судової експертизи у даній справі.
21.06.2024 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз супровідним листом від 21.06.2024 № 12976/4302-4-24/53  були повернуті матеріали справи № 910/9659/22 разом з висновком експерта від 18.06.2024 № 2483/24-53.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 поновлено провадження у справі № 910/9659/22, підготовче засідання призначено на 01.08.2024.
29.07.2024 до Господарського суду міста Києва від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що висновок експерта від 18.06.2024 № 2483/24-53  є належним доказом у справі, зокрема, судова експертиза проведена фахівцем державної установи; судовий експерт Ковальова Н.М. має вищу освіту у сфері інтелектуальної власності; у висновку експерта вказано, що експерт попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
31.07.2024 через систему "Електронний суд" від Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" надійшла заява  від 31.07.2024 № 5924/2801-01-24 "Про виклик судового експерта для надання пояснень щодо висновку". Вказана заява обґрунтована тим, що за результатами аналізу висновку експерта було виявлено ряд недоліків, які вказують на те, що даний висновок є необґрунтованим, а застосовані підходи, використані експертом, є методично некоректними, суперечливими, що негативно вплинуло на аргументацію дослідження, тому такий висновок викликає  сумніви у його правильності.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 викликано в підготовче засідання судового експерта Ковальову Наталію Миколаївну для надання усних пояснень щодо висновку експерта від 18.06.2024 № 2483/24-53, підготовче засідання відкладено на 20.08.2024. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 повторно викликано в підготовче засідання судового експерта Ковальову Наталію Миколаївну для надання усних пояснень щодо висновку експерта від 18.06.2024 № 2483/24-53, підготовче засідання відкладено на 17.09.2024.
В підготовчому засіданні 17.09.2024 судом та учасниками справи заслухано пояснення судового експерта Ковальову Наталію Миколаївну щодо висновку експерта від 18.06.2024 № 2483/24-53. Учасники справи реалізували свою можливість у суді першої інстанції надати всі свої питання експерту, отримати відповіді на поставлені питання.
Так, в судовому засіданні 17.09.2024 судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 01.10.2024.
25.09.2024 до Господарського суду міста Києва від експерта Ковальової Наталії Миколаївни надійшли письмові пояснення, в яких надано письмово відповіді на питання щодо висновку експерта від 18.06.2024 № 2483/24-53.
01.10.2024 через систему "Електронний суд" від Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" надійшло клопотання про призначення у справі повторної судової експертизи.
В обґрунтування клопотання УКРНОІВІ посилається на те, що зважаючи на наявність у справі декількох висновків, які протирічать один одному та те, що Висновок експерта № 2483/24-53 викликає сумніви у його правильності та обґрунтованості, а пояснення експерта не допомогли з`ясувати причини застосування експертом при дослідженні методично некоректних підходів, використання суперечливої аргументації, необґрунтованість зроблених експертами висновків, та не усунули неясність та необґрунтованість, Висновку, виникає необхідність для призначення повторної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності.
01.10.2024 судом постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" про призначення у справі повторної судової експертизи та закриття підготовчого провадження, призначення справи № 910/9659/22 до судового розгляду по суті.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 позов задоволено повністю; визнано недійсним рішення Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (ідентифікаційний код 31032378, адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26) від 25.07.2022 №133275/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки та затвердження висновку кваліфікаційної експертизи від 20.07.2022 №131229/ЗМ/22 за заявкою на торговельну марку №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"; зобов`язано Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 1) провести кваліфікаційну експертизу та прийняти рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"; стягнуто з Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" на користь Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" судовий збір - 4962,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи,  12.02.2020 позивачем було подано до відповідача-1 заявку на знак для товарів і послуг. Заявці було присвоєно порядковий номер m202002737. Відповідно Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків зазначена заявка подана у 16, 35, 41, 45 класах.
22.11.2021 відповідач-1 склав повідомлення від 22.11.2021 № 155946/ЗМ/21  про необхідність надання документу, що підтверджує право заявника (НААУ) на використання у складі позначення зображення, що, нібито, імітує Малий Державний Герб України.
12.04.2022 позивач надіслав відповідачу-1 відповідь про неможливість подання запитуваного документа з об`єктивних причин - відсутність запитуваного компетентного органу в Україні.
10.06.2022 відповідач-1 склав повідомлення від 10.06.2022 № 106519/ЗМ/22 про можливу відмову у реєстрації знаку відносно усього переліку товарів і/або послуг, з огляду на те, що заявлене позначення не може бути зареєстроване як торговельна марка для товарів 16 класу та послуг 35, 41, 45 класів, тому, що до його складу входить елемент, який імітує зображення Малого Державного Герба України, на використання якого у складі позначення відсутня згода відповідного компетентного органу.
24.06.2022 позивач надіслав відповідачу-1 лист з наведенням відповідних мотивів, доводів та доказів про те, що заявлене позначення на законних підставах має бути зареєстровано у якості торговельної марки.
20.07.2022 відповідач-1 склав Висновок від 20.07.2022 № 131229/ЗМ/22 про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи, який затверджений рішенням Укрпатенту від 25.07.2022 № 133275/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки. У Висновку зазначено, що заявлене позначення, не відповідає умовам надання правової охорони, оскільки до його складу входить елемент, який імітує зображення Малого Державного Герба України, на використання якого у складі позначення відсутня згода відповідного компетентного органу.
На підтвердження викладених у позовній заяві обставин позивач надав висновок експерта від 06.01.2023 № 1344 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, складений судовим експертом Дорошенком О.Ф. на замовлення Керівника Секретаріату Ради адвокатів України, Національної асоціації адвокатів України Вадима Красника.
Висновком експерта від 06.01.2023 № 1344 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, складеним судовим експертом Дорошенком О.Ф., встановлено, що позначення за заявкою № m202002737 не містить елементів, які імітують зображення Малого Державного Герба України.
На підтвердження викладених у відзиві обставин відповідач-2 надав висновок експерта від 22.03.2023 № 198-03/23 за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, складений судовим експертом Соповою К.А. на замовлення Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій".
Висновком експерта від 22.03.2023  № 198-03/23 за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, складеним судовим експертом Соповою К.А. встановлено, що позначення за заявкою № m202002737 містить у своєму складі елементи, які імітують зображення Малого Державного Герба України.
Відповідно до пунктів 1 і 3 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом.
Згідно з приписами статті 20 Конституції України державними символами України є Державний Прапор України, Державний Герб України і Державний Гімн України.
Суд враховує, що згідно з Указом Президента України "Питання щодо використання державних символів України" від 09.02.2001 № 79/2001, з метою визначення порядку використання державних символів України на період до законодавчого врегулювання зазначеного питання, Кабінету Міністрів України доручено подати проект тимчасового порядку використання державних символів України, зокрема, у знаках для товарів і послуг вітчизняних виробників.
Проте, Кабінетом Міністрів України такий тимчасовий порядок прийнято не було на час прийняття оскаржуваного судового рішення.
Стаття 20 Конституції України не визначає законодавчі умови використання державних символів, проте вона не регулює відносини щодо включення зображень державних символів до знаків для товарів і послуг. Можливість включення зображень державних гербів до знаків для товарів і послуг передбачена статтею 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", відповідно до якої, позначення, які зображують або імітують, зокрема, державні герби можуть бути включені до знака як елементи, що не охороняються, якщо на це є згода відповідного компетентного органу.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" не можуть одержати правову охорону позначення, які зображують або імітують: державні герби, прапори та інші державні символи (емблеми); офіційні назви держав; емблеми, скорочені або повні найменування міжнародних міжурядових організацій; офіційні контрольні, гарантійні та пробірні клейма, печатки; нагороди та інші відзнаки. Такі позначення можуть бути включені до знака як елементи, що не охороняються, якщо на це є згода відповідного компетентного органу або їх власників. Компетентним органом щодо назви держави є колегіальний орган, утворений Установою.
Пунктом 4.3.1.2 Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України від 28.07.1995 № 116 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що при перевірці позначення, заявленого на реєстрацію як знак, щодо наявності підстав для відмови у наданні правової охорони, відповідно до пункту 1 статті 6 Закону, встановлюється: чи не зображує заявлений знак виключно державні герби, прапори та емблеми; офіційні назви держав; емблеми, скорочені або повні найменування міжнародних міжурядових організацій; офіційні контрольні, гарантійні та пробірні клейма, печатки; нагороди та інші відзнаки, або чи не є схожим з ними настільки, що їх можна сплутати.
Якщо позначення, заявлено на реєстрацію як знак, складається виключно з позначень, зазначених у пункті 1 статті 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", або заявником не надано документ, що підтверджує право на використання таких позначень як елементів, що не охороняються, то заявка підлягає відхиленню, про можливість якого заявнику надсилається повідомлення у порядку, передбаченому пунктом 4.5 Правил.
Тобто, вказаними положеннями Правил затверджено відповідний алгоритм дій щодо подання та процедури розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг.
Разом з цим, відсутність встановленого порядку використання Державного герба України, як це передбачено статтею 20 Конституції України, неприйняття Кабінетом Міністрів України тимчасового порядку його використання, нестворення відповідного компетентного органу з покладенням на нього відповідних функцій унеможливлює виникнення у заявника обов`язку дотримання правових положень щодо отримання згоди у такого компетентного органу на використання позначень, які зображують або імітують державні герб та в силу вимог Основного закону, не можуть вважатись елементами порядку використання Державного герба України у знаках для товарів і послуг на час виникнення спірних відносин.
Так, враховуючи наявність у матеріалах справи висновків експертизи від 06.01.2023 № 1344 та від 22.03.2023 № 198-03/23, які містять протилежні висновки, з метою з`ясування обставин, чи позначення за заявкою № m202002737 містить у своєму складі елементи, які імітують зображення Малого Державного Герба України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2024 призначено у справі № 910/9659/22 судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
На вирішення експертів поставити наступні питання:
- Чи є зображувальне позначення за заявкою № m202002737 імітацією Малого Державного Герба України?
- Чи містить позначення за заявою № m202002737 у своєму складі елементи, які імітують зображення Малого Державного Герба України?
У висновку експерта  від 18.06.2024 № 2483/24-53 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності встановлено наступне:
1. Зображувальне позначення за заявкою № m202002737 не є імітацією Малого Державного Герба України;
2. Позначення за заявкою № m202002737 у своєму складі не містить елементи, які імітують зображення Малого Державного Герба України.
Зокрема, судовим експертом зроблено дослідження та наведені наступні висновки:
«Вид і характер зображення. Поєднання Тризуба і щита в одну завершену композицію надає малюнку геральдичний характер. У геральдиці щит виступає у двох якостях: як першооснова герба і як гербова фігура. З погляду геральдики щит є у кожному гербі.
У свою чергу Тризуб, як визначає «Юридична енциклопедія», «за часів Київської Русі став родовим княжим знаком Рюриковичів. Був зображений на печатці Святослава Ігоревича (945-972). Такий самий знак карбували і на монетах великих Київських князів Володимира Святославовича (бл. 980-1015) та Ярослава Мудрого (1019-1054). Тризуб був успадкований як княжий знак і Володимиром Мономахом (1113-1125). Зображення Тризубу трапляються на цеглі Десятинної церкви (986-996)».
Науковці обґрунтовують і більш раннє походження тризуба. Так, українська дослідниця емблем і гербів Румянцева В.В. писала про «особливу групу царських знаків, яка закономірно з`явилась у своєрідних умовах Боспорського царства. В основу зображення цих знаків було покладено триденс (тризуб).
Наведені вище положення про походження Тризубу, як символу княжої влади, дозволяють відрізняти його від поширених у середньовічних слов`янських князівствах торгівельних, цехових, духовних і інших «знамень», «п`ятен», «рубежів», клейм, тавр. Тризуб позначував владу Київських князів (великих князів) і використовувався як герб держави - Київського князівства (Київської Русі). Про це свідчить і застосування княжої печатки з відповідним знаком (емблемою) для підписання міжнародних договорів, як це засвідчує «Повість временних літ».
В «Юридичній енциклопедії» категорія «герб» (з польск. herb, від. нім. erbe - «спадщина») визначається як, «... символічний знак, що відображає політичні та історичні ідеї, географічні особливості, господарську специфіку країни або частину її території, станову відзнаку особу чи генеалогію роду. Герби поділяються за категоріями: державні та земельні (міст, областей, провінцій тощо), корпоративні (наприклад, герби середньовічних цехів), родові герби, відомі з 3 тис. до н.е. ... Найдавнішими гербами України є родові герби української знаті. Відомі герби княжих родів (київських, галицько-волинських, чернігівських і ін.), козацької старшини».
Таким чином, малий Державний Герб України відноситься до категорії державних гербів, що передбачає однозначне офіційне тлумачення його геральдичного змісту та чіткі вимоги до зображення.
Постановою Верховної Ради України від 19.02.1992 №2137-ХІІ «Про Державний герб України» було визначено: «Затвердити тризуб як малий герб України, вважаючи його головним елементом Великого герба України. Пізніше, у 1996 положення про малий Державний Герб України було закріплене в Конституції України. Відповідно до частини 4 ст. 20 Конституції України, «Головним елементом великого Державного Герба України є Знак Княжої Держави Володимира Великого (малий Державний Герб України)».
До Постанови Верховної Ради України  від 19.02.1992 №2137-ХІІ  «Про Державний герб України» додаються кольорове та чорно-біле зображенню малого Державного Герба України, які складаються із стилізованого зображення (застосування умовно-декоративних прийомів зображення в образотворчому мистецтві) тризуба, розміщеного на тлі зображення п`ятистороннього щита із заокругленими нижніми бічними кутами із золотою облямівкою. Основним елементом є зображення Тризуба-лінійного малюнка, виконаного за допомогою жирних ліній золотавого або чорного кольору. Зображення щита на малом. Державному Гербі України є контурним лінійним малюнком з заливкою або без неї, в залежності від варіанту виконання.
Позначення за заявкою від 12.02.2020 №m202002737 є стилізованим зображенням старовинного, такого, що вийшло із ужитку, приладдя для письма (розгорнутий сувій, пташине перо та чорнильниця) та відчинених стулок воріт. Малюнок є поєднанням реалістичних та лінійних форм. Отже, обидва позначення належать до одного виду - лінійні стилізовані малюнки різної складності. Водночас, вони відрізняються за своїм змістом.
Смисловий зміст. Досліджувані позначення не є схожими за смисловим змістом. Так, позначення, що об`єднує композицію з двох елементів, а саме тризуба розміщеного поверх п`ятистороннього щита, є малим Державним Гербом  України. Позначення за заявкою від 12.02.2020 №m202002737 складається з чотирьох стилізовано виконаних та пов`язаних між собою елементів - розгорнутий сувій, пташине перо у чорнильниці та відкритих стулок воріт.
Геометричні форми. Геометричні форми в обох позначеннях є різними. Зображення тризуба виконане однією безперервною лінією та поміщено в середину п`ятистороннього щита так, що займає всю площу щита. Зображення старовинного, такого, що вийшло із ужитку, приладдя для письма (розгорнутий сувій, пташине перо, чорнильниця) та відкритих стулок воріт є багатооб`єктним. Воно є поєднанням реалістичних та лінійних форм.
Витончене перо стоїть у чорнильниці, яка має відблиски, закручені краї сувію, що створює враження об`єму. Зображення поміщене по центру та займає приблизно площі основного тла. Отже, зображення малого Державного Гербу України є плоским, а позначення за заявкою від 12.02.2020 №m202002737 виглядає об`ємним.
Поєднання кольорів або тонів. Відповідно до матеріалів заявки від 12.02.2020 №m202002737, охорона запитується для чорно-білого позначення, тобто захист має поширюватися на будь-яку комбінацію кольорів.
Наявність або відсутність симетрії. За даним показником досліджувані позначення частково схожі. Так, для зображення малого Державного Герба України характерна повна симетричність лівої на правої сторін відповідно до уявної вертикальної осі. Позначення за заявкою від 12.02.2020 №m202002737 є симетричним з незначними відмінностями у зображенні правої та лівої сторони та вершини стрижня пера, а також положення та краї сувію, закручені в різні сторони.
Позначення однаково спрямовані в площині малюнків. Зображення малого Державного Герба України та позначення за заявкою від 12.02.2020 №m202002737 розміщені вертикально по відношенню до горизонтальної основи.
Спеціалізоване видання «Енциклопедія інтелектуальної власності», за ред. проф. П.П. Крайнева, визначає наступне визначення: «Позначення вважається таким, що імітує назву держави та її символ, якщо воно безсумнівно викликає у споживачів враження про наявність зв 'язку з відповідною державою (це саме стосується організацій), або створює у споживача враження про можливий зв`язок між даною державою та цим позначенням».
Враховуючи результати порівняльного дослідження, викладеного вище, під час зіставлення зображувального позначення за заявкою від 12.02.2020 №m202002737 та зображення малого Державного Герба України експерт дійшла висновку про те, що вказане позначення не зображує виключно малий Державний Герб України.
Так, споживач під час зустрічі із позначенням за заявкою від 12.02.2020 №m202002737, в першу чергу побачить зображення витонченого пера, що стоїть у чорнильниці, а не зображення Тризуба, в тому вигляді, в якому його зображення надане й описане у додатках до Постанови Верховної Ради України №2137-ХІІ від 19.02.1992, і який, безсумнівно, добре знайомий та легко впізнаваний українськими споживачами. Також зображення старовинного аркушу паперу в жодному випадку не викликає асоціації із щитом. Різниця геометричних форм підсилена різними семантичними значеннями обох позначень також не дозволить викликати у споживачів безсумнівне враження про наявність зв`язку позначення за заявкою від 12.02.2020 №m202002737 із державою Україна у розумінні п. 1 статті 6 Закону «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».
Також, відповідаючи на питання щодо можливості відтворення будь-яких геральдичних характеристик малого Державного Гербу України позначенням за заявкою від 12.02.2020 №m202002737, експерт зазначає наступне.
На малому Державному Гербі України міститься стилізоване зображення вертикально доверху спрямованого символу Тризубця - на простому однокольоровому щиті зображення штучної фігури - тризуба, яку було запозичено геральдикою із царини військових дій.
Зображення композиції із чотирьох різних елементів, де центральне та домінуюче місце (за положенням, розміром, кольором) займає чорнильниця із пером, на думку експерта, в жодному разі не може вважатися відтворенням геральдичних характеристик малого Державного Гербу України.
Як писав Лакіер А.Б., згідно із усталеними правилами геральдики, «.. емблема, раз втілена в гербі відомої особи чи відомої фамілії, й за нею закріплена, не може довільно підлягати будь-яким змінам: ні одна риса не може бути ні доданою, ні скасованою без порушення цілісності герба». Очевидно, що це правило геральдики поширюється й на державні герби, до яких відноситься й малий Державний Герб України.
Звичайно, підміна головного символу малого Державного герба України із державницького та/або військового атрибуту - Тризуба на зображення чорнильниці із пером в композиції із відчиненими стулками, не може розглядатися як імітація або відтворенням геральдичних характеристик, адже, кожний геральдичний символ має чітке значення і в разі його зміни, навіть зміни кольору або орієнтації в просторі може повністю змінитися зміст гербу.
Графічне виконання стулок воріт та виконання бічних частин першого та третього зубців тризуба мають схожі риси. Вони симетричні відносно умовної центральної вісі малюнку та нагадують за формою леза як і зубці тризуба також нагадують леза. Позначення за заявкою від 12.02.2020 №m202002737 у своєму складі має такі елементи як: перо, чорнильниця, стулки воріт та старовинний сувій. Жодний із них не імітує та не є схожим із зображенням Малого Державного Герба України.
Отже в зображенні за заявкою від 12.02.2020 №m202002737 немає імітації зображення малого Державного Герба України, адже немає відтворення геральдичних характеристик малого Державного Гербу України (щита та тризуба) також у зображенні за заявкою не спостерігається відтворення герба (тризуба) без дотримання встановлених пропорцій зображення державного герба.
Враховуючи викладене вище, експерт дійшла висновку про те, що  позначення за заявкою від 12.02.2020 №m202002737 ані елементи, яке є стилізованим зображенням старовинного письмового приладдя, не є імітацією малого Державного Герба України - Тризубу, адже вони не відтворюють форму і не відтворюють його геральдичні характеристики».
Колегія суддів зауважує, що зазначений висновок складено відповідно до вимог законодавства, будь-яких порушень положень законодавства та методології при його складенні судом не встановлено.
Висновок судової експертизи      ґрунтується на належних дослідженнях, проведених з використанням наукових, технічних або інших спеціальних знань,      містить чіткі, мотивовані та логічні висновки, що відповідають питанням, поставленим Судом першої  інстанції. При цьому      експерт провів повне та комплексне дослідження обставин під час експертизи, оглянув всі важливі аспекти справи, застосував необхідні методи дослідження та надав вичерпні відповіді на поставлені питання, ґрунтуючись на своїх спеціальних знаннях.
Крім того, висновок містить докладний опис проведених експертами досліджень, зроблені у результаті нього висновки та відповіді на питання, поставлені експертам, обґрунтовані.
Частиною першою   статті 99 Господарського процесуального кодексу України   встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема, через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Особливість висновку експерта полягає в тому, що предметом його дослідження є обставини, встановлення яких потребує наявності спеціальних знань (частина друга   статті 98 Господарського процесуального кодексу України). Отже, висновок експерта дозволяє встановити певні специфічні обставини, які не можуть бути встановлені іншими доказами (засобами доказування).
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Суд апеляційної інстанції констатує, що суди, призначаючи судову експертизу, користуються своїм правом, якщо у справі є така необхідність, тобто для вирішення справи потрібні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Відповідно до      статті 104 ГПК України      висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими      статтею 86 цього Кодексу.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наданий Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз висновок від 18.06.2024 № 2483/24-53 є належним та допустимим в розумінні ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказом у справі, який узгоджується з іншими долученими до справи доказами як окремо, так і у їх сукупності.
Висновком експерта від 06.01.2023 № 1344 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, складеним судовим експертом Дорошенком О.Ф., встановлено, що позначення за заявкою № m202002737 не містить елементів, які імітують зображення Малого Державного Герба України, зважаючи на те, що домінуючою зображувальною композицією позначення за заявкою № m202002737 є стилізоване зображення чорнильниці, в якій стоїть перо, і те, що така композиція має конкретне значенння і асоціюється з певними видами професійної діяльності, а не з гербом.
Висновок судового експерта Сопової К.А. від 22.03.2023 № 198-03/23 не узгоджується з іншими долученими до справи доказами, тому вірно не взято судом до уваги.
Надавши правову кваліфікацію вказаним обставинам, наданим доказам у справі у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявні правові підстави вважати, що заявлене позначення за заявою № m202002737 не є імітацією Малого Державного Герба України та не містить у своєму складі елементи, які імітують зображення Малого Державного Герба України, відтак відповідає умовам надання правової охорони.
Суд першої інстанції врахував висновки Окружного адміністративного суду міста Києва, викладені у постанові від 27.07.2016, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 10.01.2019, якою визнано протиправними та скасовано рішення Державної служби інтелектуальної власності України про відмову в реєстрації знаків, оформлені у вигляді висновків про невідповідність позначень умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційних експертиз за заявками № m 2013 17447, № m 2013 17457, № m 2013 17445 та № m 2013 17446; визнано протиправним та скасовано рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 23.12.2015, що затверджено наказом Державної служби інтелектуальної власності України від 25.01.2016 № 23-Н; визнано протиправним та скасовано рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 28.12.2015, що затверджено наказом Державної служби інтелектуальної власності України від 28.01.2016 № 47-Н; визнано протиправним та скасовано рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 28.12.2015, що затверджено наказом Державної служби інтелектуальної власності України від 28.01.2016 № 48-Н; визнано протиправним та скасовано рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 28.12.2015, що затверджено наказом Державної служби інтелектуальної власності України від 28.01.2016 № 49-Н; зобов`язано Державну службу інтелектуальної власності України провести повторні кваліфікаційні експертизи та прийняти рішення про реєстрацію знаку по заявкам недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" № m 2013 17447, № m 2013 17457, № m 2013 17445 та № m 2013 17446.
У постанові від 10.01.2019  Верховний Суд зазначив, що "відсутність встановленого порядку використання Державного герба України, як це передбачено статтею 20 Конституції України, прийняття Кабінетом Міністрів України тимчасового порядку його використання, нестворення відповідного компетентного органу з покладенням на нього відповідних функцій унеможливлює виникнення у заявника обов`язку дотримання правових положень щодо отримання згоди у такого компетентного органу на використання позначень, які зображують або імітують державний герб та в силу вимог Основного закону, не можуть вважатись елементами порядку використання Державного герба України у знаках для товарів і послуг на час виникнення спірних відносин".
Таким чином, під час розгляду справи № 826/6726/16 суди дійшли висновку, що не створення на державному рівні органу, що передбачений законодавством, не може слугувати підставою для порушення права інтелектуальної власності позивача.
Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції  дійшов вірного  висновку про те, що заявлене до реєстрації позначення за заявою № m202002737 не є імітацією Малого Державного Герба України та не містить у своєму складі елементи, які імітують зображення Малого Державного Герба України, відтак, відповідає умовам надання правової охорони, тому рішення Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності"  від 25.07.2022 № 133275/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки та затвердження висновку кваліфікаційної експертизи від 20.07.2022 № 131229/ЗМ/22 за заявкою на торговельну марку № m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" підлягає визнанню недійсним за встановлених судом вище обставин. 
Колегія суддів зауважує, що в цій частині місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального права.
Водночас, в уточненій позовній заяві, яку суд прийняв до розгляду,  позивач просив суд, зокрема,  зобов`язати Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" провести кваліфікаційну експертизу щодо заявки №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (код ЄДРПОУ 38488439) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні у справі № 910/9659/22.
Проте, позивачем не зазначено та не конкретизовано взазану вимогу в частині урахування правової оцінки, наданої судом у рішенні у справі № 910/9659/22, не зазначено яку саме оцінку слід врахувати при проведенні кваліфікаційної експертизи, та що саме має бути зазначено  в резолютивній частині при прийнятті рішення судом першої інстанції.
Тому суд першої інстанції правомірно зобов`язав Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 1) провести кваліфікаційну експертизу щодо заявки №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (код ЄДРПОУ 38488439).
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги відносно необґрунтованих висновків суду щодо залишення без розгляду клопотання Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" про призначення повторної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності на підставі ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, так як подане клопотання не містить обґрунтувань поважних причин, з яких таке не було заявлене в підготовчому провадженні, а також приймаючи до уваги, що воно подане після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції вказане клопотання Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" про призначення повторної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності було подано у підготовчому провадженні до початку судового розгляду по суті.
01.10.2024 судом постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" про призначення у справі повторної судової експертизи та закриття підготовчого провадження, призначення справи № 910/9659/22 до судового розгляду по суті на 12.11.2024.
Вказане процесуальне порушення суду  не призвело до прийняття незаконного судового рішення у відповідній частині.
Клопотання про призначення повторної експертизи не підлягає задоволенню, враховуючи вищевикладені обставини справи, встановлені судом із врахуванням відповідних доказів у даній справі у їх сукупності, враховуючи оцінку наявних у справі експертних висновків.
Водночас, суд першої інстанції неправомірно зобов`язав Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" прийняти рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України",  з огляду на наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 3   ст. 2 ГПК України   однією з основних засад господарського судочинства є диспозитивність. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять учасники спірних правовідносин.
Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача та позов має чітко виражену ціль, яка втілюється у формі позовних вимог, що їх викладає позивач у позовній заяві.
Відповідно до   ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до   ГПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених   ГПК України   випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених   ГПК України.
Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Частинами 1 та 3   статті 236 ГПК України   визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному   ГПК України.
Відповідно ч. 2   ст. 237 ГПК України   при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.
Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог (позиція наведена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.02.2023 у справі №914/3203/21).
Згідно зі   ст. 209 ГПК України   суд з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються.
Статтею 238 ГПК України   встановлено, що у мотивувальній частині рішенні суду зазначається мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що  суд першої інстанції безпідставно зобов`язав Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" прийняти рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України", тоді як така позовна вимога не була заявлена позивачем згідно з  уточненою позовною заявою, яка була прийнята судом, чим суд вийшов за межі позовних вимог та порушив основні засади (принципи) господарського судочинства, визначені ст. 2 ГПК України.
Так, судом першої інстанції ухвалою від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 прийнято до розгляду заяву Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України", якою позивач  змінив предмет позову, та просив суд визнати недійсним рішення Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" від 25.07.2022 № 133275/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки та затвердження висновку кваліфікаційної експертизи від 20.07.2022 № 131229/ЗМ/22  за заявкою на торговельну марку № m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"; зобов`язати Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" провести кваліфікаційну експертизу щодо заявки №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (код ЄДРПОУ 38488439) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні у справі № 910/9659/22.
Вищевикладене є підставою для скасування рішення  Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 в частині зобов`язання Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 1) прийняти рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (ідентифікаційний код 38488439, адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, 5-й поверх), оскільки така позовна вимога не була заявлена позивачем. 
Оцінюючи оскаржуване рішення суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).
У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).
Згідно зі   статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" слід задовольнити частково. Змінити пункт 1 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22, виклавши його  у новій редакції:  «Позов задовольнити частково». Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 в частині зобов`язання Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 1) прийняти рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (ідентифікаційний код 38488439, адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, 5-й поверх), у зв`язку з чим  пункт 3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 викласти у новій редакції:  «Зобов`язати Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 1) провести кваліфікаційну експертизу щодо заявки №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (код ЄДРПОУ 38488439)». В решті рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 залишити без змін.
Керуючись ст.ст.   129, 269, 270, 275, 277, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" задовольнити частково.
Змінити пункт 1 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22, виклавши його  у новій редакції: 
«Позов задовольнити частково».
Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 в частині зобов`язання Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 1) прийняти рішення про реєстрацію торговельної марки за заявкою №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (ідентифікаційний код 38488439, адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, 5-й поверх).
          Пункт 3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 викласти у новій редакції: 
«Зобов`язати Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 1) провести кваліфікаційну експертизу щодо заявки №m202002737 від Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (код ЄДРПОУ 38488439)».
В решті рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі №910/9659/22 залишити без змін.
Матеріали справи № 910/9659/22 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.
          Повний текст складено 06.10.2025

Головуючий суддя                                                            М.Л. Доманська 

Судді                                                                                О.М. Остапенко

                                                                                Т.П. Козир