ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року 
м. Київ

справа № 320/2353/23
адміністративне провадження № К/990/9789/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                              Мельник-Томенко Ж. М., 
суддів -                                                             Жука А.В., 
                                                                      Загороднюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 (головуючий суддя - Єгорова Н.М., судді - Сорочко Є.О., Чаку Є.В.)
у справі № 320/2353/23
за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_4
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного університету оборони України, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100 000, 00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період: з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 28.07.2022;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку 100 000, 00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період: з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 28.07.2022 з урахуванням виплачених сум. 
2. На обґрунтування позовних вимог позивач указує, що з 19.01.2022 по 28.07.2022 він на постійній основі приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, на підтвердження чого позивачу видано довідки. Позивач зауважує, що не отримував додаткову винагороду у розмірі 100  000, 00 грн, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану». При цьому, як зазначає позивач, за наявності доказів, що підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та виконання бойових (спеціальних) завдань у межах першого ешелону оборони за період з 24.02.2022 по 28.07.2022, відповідач указує на відсутність підстав для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі з підстав того, що у довідках не вказані підстави, які підтверджують періоди, за які належить виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі, як це визначено у рішенні Міністра оборони України. Безпідставна та необґрунтована відмова відповідача у належній позивачу виплаті додаткової винагороди зумовила звернення позивача до суду.    
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100 000, 00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період: з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 28.07.2022. Зобов`язано Національний університет оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку 100 000, 00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період: з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 28.07.2022 з урахуванням виплачених сум. 
4. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції керувався тим, що матеріалами справи підтверджується безпосередня участь ОСОБА_1 у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) у період з 24.02.2022 по 28.07.2022, що надає право позивачу на отримання додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану». 
5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_4 задоволено. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
6. Суд апеляційної інстанції дійшов протилежних висновків та виснував про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», оскільки надані позивачем довідки не містять інформації щодо бойових розпоряджень військової частини НОМЕР_1 , командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » щодо постановки бойових завдань ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 28.07.2022.
Короткий зміст касаційної скарги та її обґрунтування 
7. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скаржник просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.   
8. Підстави, на яких подана касаційна скарга скаржник вказує пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
9. Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, заявник касаційної скарги зазначає про відсутність висновку Верховного Суду про застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме у частині правовідносин, які виникають між військовослужбовцями Збройних Сил України та командуванням військових частин (військових університетів) у зв`язку з використанням пунктів 3, 4 Окремого доручення для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди, згідно пунктів 1, 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», а саме визначення вичерпного переліку документів, обов`язкових для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди; порядку підготовки та надання необхідних документів для нарахування та виплати додаткової винагороди, коли військовослужбовець набув право на таку винагороду, в тому числі перебуваючи у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні іншої військової частини (тобто, в особовому складі та фінансовому утриманні якої він не перебуває). 
10. У доводах касаційної скарги скаржник переконує, що довідки, надані позивачем, містять всі необхідні реквізити, що підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірному періоді. 
11. Обґрунтовуючи посилання на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права в частині недослідження зібраних у справі доказів та прийняття доказів, які подані не у встановлений законом строк та які не були подані до суду першої інстанції. 
Позиція інших учасників справи
12. У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, постанову апеляційного суду - без змін. 
Рух касаційних скарг
13. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Мартинюк Н.М.,  Загороднюка А.Г. від 01.04.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
14. Ухвалою Верховного Суду від 24.09.2025 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
15. Розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 24.09.2025 № 1185/0/78-25 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 320/2353/23 у зв`язку з відпусткою судді  Мартинюк Н.М., яка входить до складу постійної колегії суддів.
16. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2025 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючий суддя - Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Загороднюка А.Г., Жука А.В. для розгляду судової справи № 320/2353/23.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
17. Згідно із витягом з наказу начальника Генерального штабу Збройних сил України від 11.01.2022 № 3/ДСК підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника навчального центру ІНФОРМАЦІЯ_4, залучено до складу сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях з 15.01.2022.
18. Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.01.2022 № 8 ОСОБА_1 направлено у відрядження до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , з подальшим вибуттям до оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_2 , до складу сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, для виконання службових (бойових) завдань з 17.01.2022.
19. Згідно із витягом з наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.01.2022 № 18 19.01.2022 позивач прибув до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
20. Відповідно до витягу з наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10.06.2022 № 124 у зв`язку із створенням на основі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », всіх військовослужбовців (працівників) Збройних Сил України та інших складових безпеки і оборони, вважати такими, що з 00:00 11.06.2022 вилучені зі складу оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
21. Згідно із витягом командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11.06.2022 № 2 у зв`язку із створенням на основі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », всіх військовослужбовців (працівників) Збройних Сил України та інших складових сил безпеки і оборони, які були вилучені наказом командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 10.06.2022 № 124 з оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вважати такими, що з 00:00 11.06.2022 залучені до складу оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
22. Відповідно до витягу з наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 28.07.2022 № 37 ОСОБА_1 вибув зі складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 28.07.2022.
23. Відповідно до копії посвідчення про відрядження від 13.01.2022 № 13 вбачається, що позивач вибув із Національного університету оборони України - 17.01.2022, прибув в оперативно-тактичне угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - 19.01.2022; вибув із оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - 10.06.2022, прибув в оперативно-тактичне угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - 11.06.2022; вибув із оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - 28.07.2022, прибув у Національний університет оборони України - 30.07.2022.
24. Відповідно до довідок від 21.07.2022 № 2022/окп/38/281, № 2022/окп/38/284, №2022/окп/38/283, № 2022/окп/38/282, від 29.07.2022 № 2022/окп/38/372, № 2022/окп/38/373 ОСОБА_1 у періоди з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 28.07.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії).
25. У зв`язку з не виплатою ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100 000, 00 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях, дружиною позивача було подано скаргу до відповідача.
26. Листом від 29.07.2022 № 182/2452 ІНФОРМАЦІЯ_4 надано відповідь на скаргу, в якій повідомлено, що відповідно до вимог вищевказаних документів, підтвердженням безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення таких заходів для військовослужбовців, які є відрядженими до інших військових частин являється довідка встановленого зразка. У довідці підставами, що підтверджують відповідні періоди визначені: бойовий наказ (бойові розпорядження) (або бойові донесення або журнал бойових дій) командира військової частини та рапорт командира підрозділу про безпосередню участь військовослужбовця в бойових діях у складі підрозділу у відповідний період, який вказаний в довідці. У наданій позивачем довідці зазначені підстави відсутні, внаслідок чого, для отримання належним чином оформленої довідки, а також для додержання законності під час здійснення виплати відповідної винагороди, керівництвом університету було надіслано запит на адресу військових частин НОМЕР_3 та НОМЕР_2 , в якому було вказано на необхідність відпрацювання довідки згідно вимог керівних документів, однак станом на 21.07.2022 до університету належним чином оформленої довідки не надходило.
27. Листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.09.2022 № 182/9198 позивача повідомлено, що відповідно до пункту 2 Рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлюється виплата додаткової винагороди в розмірі: 100 000 грн, які беруть безпосередньо участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування у районах у період здійснення таких заходів та 30 000 грн - іншим військовослужбовцям. Враховуючи зазначене, університетом на адресу оперативно-тактичного угруповання було надіслано запити від 15.07.2022 та від 10.08.2022 для підтвердження вказаних у наданих довідках періодів та оформлення їх у відповідність до вимог Рішення.
28. За результатами запитів університетом одержано відповіді від оперативно-тактичного угруповання, в якій зазначено, що основний командний пункт оперативно-тактичного угруповання, в якому підполковник ОСОБА_1 виконував обов`язки з початком бойових дій одержав бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.02.2022 №39/304/14/5т, в якому вказані основні завдання та район розташування, суттєвих змін обстановки не було, тому інших бойових розпоряджень на адресу угруповання не надходило. Вказано, що позивач постійно знаходився в межах району виконання бойових завдань військовою частиною НОМЕР_4 ешелону оборони під час перебування у складі основного командного пункту оперативно-тактичного угруповання та виконував бойові (спеціальні) завдання в межах вказаного бойового розпорядження. До листів надіслані довідки, ідентичні раніше наданим. Однак, у довідках не вказані підстави, які підтверджують періоди, за які належить виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі, як це визначено у рішенні Міністра оборони України.
29. Не погоджуючись з такими діями, позивачем було подано скаргу від 20.08.2022 до Міністерства оборони України.
30. Листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.11.2022 № 182/4108 було надано відповідь на вищевказану скаргу, зміст якого тотожний змісту листа від 10.09.2022 № 182/9198.
31. Листом командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 25.07.2022 № 2022/окп/38/323 відповідача повідомлено про наступне :
«підполковник ОСОБА_1 , відряджений до військової частини НОМЕР_2 з подальшим залученням до оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі окремого доручення Головнокомандувача Збройних Сил України від 07.12.2021 № 30434/С, листа тимчасово виконуючого обов`язки командувача морської піхоти ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.01.2022 № 724/311/59/29 дек, наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 11.01.2022 № 3/дск «Про залучення особового складу до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях», наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 13.01.2022 № 8, посвідчення про відрядження від 13.01.2022 № 13, наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.01.2022 № 18.
Основний командний пункт оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у якому підполковник ОСОБА_1 виконує обов`язки за посадою з початком бойових дій отримав бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сич України від 26.02.2022 № 39/304/14/5т, в якому вказані основні завдання та район розташування, суттєвих змін обстановки не було, тому інших бойових розпоряджень на адресу угруповання не надходило.
Підполковник ОСОБА_1 постійно знаходиться в межах району виконання бойових завдань військовою частиною НОМЕР_4 ешелону оборони під час перебування у складі основного командного пункту оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та виконував бойові (спеціальні) завдання в межах бойового розпорядження».
32. Також, командиром оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надано службову характеристику від 25.07.2022 з якої вбачається, що:
«Позивач за час виконання обов`язків на посаді старшого офіцера групи моніторингу інформаційного простору та протидії оперативно-тактичного командування оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » показав себе з позитивної сторони. Офіцер дисциплінований та професійно підготовлений. До виконання своїх професійних обов`язків ставиться сумлінно, з відповідальністю, проявляючи при цьому достатню активність та наполегливість. Неодноразово залучався до надання практичної допомоги командирам підрозділів з питань організації та здійснення заходів морально-психологічного забезпечення».
33. Листом командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлено про наступне:
«Довідка про участь підполковника ОСОБА_2 видана йому про те, що він виконував бойові (спеціальні) завдання, в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною першого ешелону оборони, під час перебування у складі штабу угруповання військ (оперативно-тактичне угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оперативно-тактичне угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») включеної до складу діючих угруповань військ (оперативно-стратегічне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »).
34. Відповідно до посвідчення про відрядження № 13 від 13.01.2022, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4, підполковника ОСОБА_2 було відряджено до оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для виконання бойових (спеціальних) завдань.
35. Відповідно до оперативної побудови оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підполковник ОСОБА_2 виконував завдання в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військових частин першого ешелону оборони.
36. 19.11.2022 позивач звернувся до Міністерства оборони України з заявою, в якій просив вчинити всі необхідні заходи для встановлення факту того, що ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) на території Донецької та Луганської областей, зобов`язати уповноважених осіб виплатити щомісячну додаткову винагороду у розмірі 100  000, 00 грн на користь ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 по 28.07.2022.
37. ІНФОРМАЦІЯ_4 листом від 14.12.2023 № 182/4738 за дорученням на заяву позивача від 19.11.2022 повідомив про те, що у наданих останнім довідках не вказані підстави, які підтверджують періоди, за які належить виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі, як це визначено у рішенні Міністра оборони України.
38. Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за спірний період позивач звернувся до суду з позовом.
Позиція Верховного Суду
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) 
39. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
40. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
41. У частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
42. Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
43. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). 
44. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок               № 260).
45. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.
46. Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
47. Пунктом 4 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
48. Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
49. На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова № 168), якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
50. Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
51. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 в абзаці першому пункту 1 Постанови № 168 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».
52. В решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, у 2022 році не змінювався.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
53. Приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
54. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України). 
55. Спірні правовідносини виникли щодо питання правомірності ненарахування позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 у спірні періоди.
56. Суд враховує, що підстави та порядок виплати указаної додаткової винагороди вже були предметом дослідження Верховного Суду.
57. Аналізуючи пункт 1 Постанови № 168 Верховний Суд зауважував, що реалізація приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання «а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах» є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника «або», який має розділовий характер.
58. Так, у постанові від 22.11.2023 у справі № 520/690/23 Верховний Суд констатував, що «текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав».
59. У постанові від 21.03.2024 у справі № 560/12539/22 Верховний Суд зазначив, що конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови № 168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 24.02.2022), Постанова № 168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
60. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
61. Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 № 98, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за №382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
62. Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.
63. За обставинами цієї справи позивачем заявлено вимоги щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 28.07.2022. 
64. Оцінюючи довідки, надані позивачем на підтвердження безпосередньої участі у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), суд першої інстанції дійшов висновку про відповідність таких Окремому дорученню від 23.06.2022 № 912/з/29, що слугувало підставою для висновку цього суду про право позивача на виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168. 
65. На відміну від суду першої інстанції, апеляційний суд констатував про відсутність у позивача права на додаткову винагороду, визначену пунктом 1 Постанови № 168, з огляду на невідповідність довідок вимогам, установленим Окремим дорученням від 23.06.2022 № 912/з/29.
66. З наведеного висновується, що суди попередніх інстанцій оцінювали докази, надані позивачем, на відповідність вимогам Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29.
67. На переконання Верховного Суду таке правозастосування є хибним, що вплинуло на висновки судів попередніх інстанцій стосовно оцінки обставин справи та доказів, якими ці обставини підтверджувалися. 
68. Верховний Суд звертає увагу, що протягом спірного періоду діяли директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529 (діяли до 01.06.2022), Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29. 
69. Разом з тим, суди попередніх інстанцій здійснили оцінку доказів, що стосувалися наявності підстав для виплати додаткової винагороди, через призму приписів нормативного акта, який підлягає застосуванню у спірних правовідносин лише щодо періоду з 01.06.2022 по 28.07.2022. Водночас підстави та умови для виплати додаткової винагороди, визначеної пунктом 1 Постанови № 168, у період з 24.02.2022 по 01.06.2022 регламентовано директивами від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, а тому докази, надані позивачем про безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) у період з 24.02.2022 по 01.06.2022 мали бути досліджені судами на предмет відповідності таких вимогам нормативних актів, які діяли у цей період. 
70. Недослідження судами першої та апеляційної інстанцій усіх обставин цієї справи вказує на передчасність висновків цих судів.
71. Верховний Суд зазначає, що критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначені в статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
72. З огляду на приписи зазначеної норми процесуального закону, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.
73. Це означає, що судове рішення має міститись пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок.
74. Указане у сукупності дає підстави для висновку про недотримання судами принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
75. В свою чергу, суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
76. За частиною другою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
77. Ураховуючи викладене та зважаючи на положення частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
78. Під час нового розгляду судам необхідно взяти до уваги викладене в мотивувальній частині цієї постанови, установити наведені в ній обставини, що входять до предмета доказування у цій справі, надати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Висновки щодо розподілу судових витрат 
79. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
2. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі № 320/2353/23 скасувати.
3. Справу № 320/2353/23 направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції - Київського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.В. Жук

                                                                      А.Г. Загороднюк