П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/6744/25	

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача–Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г. В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі № 420/6744/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання частково протиправними та скасування наказів, -
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.09.2024 №276 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією та відправлення його у військову частину Міністерства оборони України НОМЕР_1 ;
- визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.09.2024 №276 в частині пункту 16 про зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначення солдатом резерву 39 запасної роти військової частини НОМЕР_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з Постановою (довідкою № 15/3636) військово-лікарської комісії 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ВЛК) від “ 06” вересня 2024 року рядовий ОСОБА_1 , 1971 року народження, на підставі статей 39-8, 54-В графи II, графи ТДВ Розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, визнаний придатним до військової служби. На підставі названої постанови ВЛК позивач призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 на військову службу, що зазначено в довідці № 15/3636 від “ 06” вересня 2024 року, у військовому квитку та обліково-послужній картці в якій зазначено наказ №276 від 06.09.24 (копії додаються). Відповідно до Довідки В/Ч НОМЕР_1 від 20.09.2024 №3177 солдат ОСОБА_1 зарахований на військову службу у військову частину Міністерства оборони України НОМЕР_1 3 08.09.2024р. (копія додається). Тобто на підставі Постанови (довідки № 15/3636) військово-лікарської комісії 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 від “ 06” вересня 2024 року позивач призваний на військову службу у Збройні Сили України. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року № 420/28819/24 (копія додається) визнано протиправною та скасовано постанову Військово-лікарської комісії 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ВЛК) про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби, оформлену довідкою від 06 вересня 2024 року № 15/3636. Зобов`язано Військово-лікарську комісію 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402. Таким чином підставу для призову позивача до військової служби - рішення ВЛК - скасовано, тому індивідуальні акти, що ґрунтуються на ньому, є протиправним внаслідок їх необґрунтованості, безпідставності. Тобто на день винесення оскаржуваних рішень об`єктивно позивач не визнаний придатним до проходження військової служби за станом здоров`я тому не може нести військовий обов`язок згідно із законодавством.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 28.05.2025 у справі № 420/6744/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив.
Визнав протиправним та скасував наказ ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.09.2024 № 115 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу за загальною мобілізацією та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Визнав протиправним та скасував наказ ТВО командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.09.2024 № 276 в частині пункту 16 про зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначення солдатом резерву 39 запасної роти військової частини НОМЕР_2 .
Стягнув з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не врахував, що національний закон України не наділяє керівника органу військового управління - територіального центру комплектування та соціальної підтримки (як районного рівня, так і регіонального рівня) функціями контролю за результатами виконання військово-лікарськими комісіями покладених законодавством завдань;
- суд першої інстанції не врахував, що ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його посадові особи при призові позивача на військову службу діяли в межах і у спосіб, як визначено Конституцією України та чинним законодавством України у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває з 29.11.1991 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно військового квитка НОМЕР_3 .
Згідно довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 № 15/3636 від 06.09.2024, проведено медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 6 вересня 2024 р. рядового ОСОБА_1 та встановлено діагноз: хронічний панкреатит Гіпертонічна хвороба І ст. з незначним порушенням функцій. На підставі ст. 39 В 54 В графи ІІ Розкладу хвороб НМОУ № 402-08 визнаний придатним до військової служби.
На підставі зазначеної довідки наказом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.09.2024 № 115 ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації та направлено для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 .
Наказом т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 від 08.09.2024 № 276 (по стройовій частині) (п.16) солдата ОСОБА_1 , відповідно до Указу Президента України від 23.07.2024 №470/2024 "Про продовження строку проведення загальної мобілізації", зарахувати до списків частини поставити на всі види забезпечення, та призначити солдатом резерву 39 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , та вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків, тарифний розряд 1.
Підстава: поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_9 від 07.09.2024 № 6041.
Рішенням ООАС від 27.12.2024 по справі № 420/28819/24, яке набрало законної сили 28.01.2025, визнано протиправною та скасовано постанову Військово-лікарської комісії 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ВЛК) про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби, оформлену довідкою від 06 вересня 2024 року № 15/3636; зобов`язано Військово-лікарську комісію 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.
Отже, представник позивача, зважаючи на те, що оскільки підставу для призову позивача до військової служби - рішення ВЛК - скасовано, вважає, що індивідуальні акти, що ґрунтуються на ньому, є протиправним внаслідок їх необґрунтованості, безпідставності. Тобто на день винесення оскаржуваних рішень об`єктивно позивач не визнаний придатним до проходження військової служби за станом здоров`я, тому не може нести військовий обов`язок згідно із законодавством.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності доведення факту придатності ОСОБА_1 до військової служби, оскільки в судовому порядку довідка ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 № 15/3636 від 06.09.2024 визнана протиправною та скасована, призов його на військову службу та подальше направлення для проходження військової служби до військової частини є протиправними.
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
За приписами частини першої статті 4 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Зі змісту положень статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” вбачається, що призову на військову службу під час мобілізації підлягають військовозобов`язані, які, з-поміж іншого, визнані придатними до військової служби за станом здоров`я відповідно до висновку військово-лікарської комісії.
Частина п`ята статті 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” передбачає, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Питання медичного огляду регулюється розділом ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення №402, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пункти 1.1. Розділу ІІ Положення № 402 передбачають, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності, зокрема, до військової служби, з винесенням письмового висновку (постанови).
Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
На ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І, пункту 1.4 глави І розділу ІІ Положення №402.
Строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 4 днів.
За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 14 днів (підпункт 2.8.6 глави 2 розділу І Положення № 402).
Відповідно до п. 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я.
Відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи) призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вносяться до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у встановленому законодавством порядку.
Згідно з п.3.1 глави 3 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП.
Відомості з направлення, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилаються до інформаційно-комунікаційної системи “Медична інформаційна система Збройних Сил України” шляхом електронної інформаційної взаємодії.
Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.
ВЛК при ТЦК та СП заводить на кожного військовозобов`язаного картку обстеження та медичного огляду у паперовій формі за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. Картка обстеження та медичного огляду скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (установи), в якому ця ВЛК проводить медичні огляди.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей (пункт 3.1. глави 3 Розділу ІІ Положення №402).
З п. 3.4 глави 3 розділу ІІ вбачається, що перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту “В” (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту “С” (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.
Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.
Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку" (пункт 3.8. Розділу ІІ Положення №402).
Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу, інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії у трьох примірниках.
Копія довідки ВЛК з підписом про ознайомлення та датою видається особі, яка пройшла медичний огляд.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням ООАС від 27.12.2024 по справі № 420/28819/24, яке набрало законної сили 28.01.2025, визнано протиправною та скасовано постанову Військово-лікарської комісії 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ВЛК) про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби, оформлену довідкою від 06 вересня 2024 року № 15/3636; зобов`язано Військово-лікарську комісію 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 
Ухвалюючи вказане рішення від 27.12.2024 по справі № 420/28819/24, суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження того, що під час медичного обстеження позивача військово-лікарською комісією здійснювалися дії, передбачені главою 3 розділу ІІ Положення № 402, та на підставі яких прийнято постанову, оформлену довідкою від 6 вересня 2024 № 15/3636 про визнання придатним позивача до військової служби, тобто ВЛК не доведено правомірності свого рішення, а відтак постанова Військово-лікарської комісії 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлена довідкою від 6 вересня 2024 № 15/3636 про визнання позивача придатним до військової служби є протиправною та підлягає скасуванню.
Так, аргументуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності доведення факту придатності ОСОБА_1 до військової служби, оскільки в судовому порядку довідка ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 № 15/3636 від 06.09.2024 визнана протиправною та скасована, призов його на військову службу та подальше направлення для проходження військової служби до військової частини є протиправними.
Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (ч.ч. 2, 3 ст. 2 Закону №2232-XII).
Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом № 2232-XII. Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Частина третя статті 24 Закону № 2232-XII передбачає, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Після видання спірних наказів виникли нові правовідносини проходження позивачем військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-XII та Положенням № 1153/2008. Вказаними актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказів про призов. Спірні накази вже реалізовано, а тому їх скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові.
Колегія суддів зауважує, що аналіз наведених вище законодавчих і підзаконних актів свідчить про те, що військова служба з моменту її початку покладає на її учасників (військовослужбовця та держави) велике коло взаємних прав та обов`язків матеріального, та фінансового забезпечення військовослужбовця, його соціального захисту, виконання ним безпосередньо покладених на нього службових обов`язків та інше.
Апеляційний суд наголошує, що при прийнятті позивача на військову службу у Військової частини НОМЕР_1 не було альтернативи щодо призначення чи не призначення позивача на посаду та зараховування до списків особового складу військової частини, оскільки ОСОБА_1 постановою (довідкою № 15/3636) військово-лікарської комісії 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ВЛК) від “ 06” вересня 2024 року визнано придатним до військової служби та призвано на військову службу по мобілізації під час дії правового режиму воєнного стану.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що пунктом 19 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.
Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі.
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.
У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 в справі №1-10/2008 зазначено, що при визначенні природи правового акта індивідуальної дії правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) стосуються окремих осіб, розраховані на персональне (індивідуальне) застосування і після реалізації вичерпують свою дію.
Отже, на думку колегії суддів, Наказ т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.09.2024 № 115 про призов на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 та Наказ т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 від 08.09.2024 № 276 (по стройовій частині) (п.16) про зарахування солдата ОСОБА_1 , відповідно до Указу Президента України від 23.07.2024 №470/2024 до списків частини вичерпав свою дію фактом його виконання.
Разом з тим, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 по справі № 420/28819/24, яке набрало законної сили 28.01.2025, зокрема, зобов`язано Військово-лікарську комісію 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.
З існуючого на момент виникнення спірних правовідносин правового регулювання вбачається, що проходження медичного огляду та встановлення придатності до військової служби є обов`язковими умовами, без дотримання яких призов особи на військову службу є неможливим.
Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, а також зважаючи на скасування у судовому порядку постанови (довідки № 15/3636) військово-лікарської комісії 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ВЛК) від “ 06” вересня 2024 року, апеляційний суд вважає вимоги про скасування наказу про призов та про зарахування до списків військової частини передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки питання придатності або непридатності позивача до військової служби має бути вирішене за результатами повторного медичного огляду, проведеного у відповідності до вимог Положення №402.
Відповідні вимоги можуть бути розглянуті судом лише у випадку підтвердження висновком військово-лікарської комісії непридатності позивача до військової служби.
Враховуючи наведене, апеляційний суд висновує, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів є передчасними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи є підставами для скасування судового рішення.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі № 420/6744/25 – скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання частково протиправними та скасування наказів – відмовити.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк    А.Г. Федусик