Справа № 936/631/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        30 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,
суддів – Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 04 червня 2025 року, ухвалене суддею Софілканич О.А., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:
У травні 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 12.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №77695179. Позику надано на суму 8 000 гривень зі строком повернення такої – 30 днів. Процентна ставка базова становить 1,99%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою – 2,70%.
Позику надано в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом підписання такої сторонами в електронному вигляді одноразовими цифровими ідентифікаторами.
14.06.2021 між ТОВ «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу №14/06/21 за яким фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.
28.07.2021 між сторонами вищезгаданого договору факторингу укладено додаткову угоду №2 згідно якої сторони внесли зміни в п. 1.3. Договору.
Додатковою угодою від 27.10.2023 між сторонами вищезазначеного договору факторингу було погоджено загальну суму прав вимоги, яка відступається згідно реєстру боржників №11 від 27.10.2023.
З моменту підписання реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до Мотринець за договором позики №77695179 від 12.11.2021.
Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики №77695179 від 12.11.2021 у сумі 10 069,03 гривень, з яких: 8 000 гривень – сума заборгованості за основного сумою боргу та 2 069,03 гривень – сума заборгованості за відсотками. Крім цього, просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3 028 гривень.

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 04 червня 2025 року позов задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за договором позики №77695179 від 12.11.2021 у розмірі 10 096,03 гривні, а також судовий збір у сумі 3 028 гривень, а всього – 13 097,03 гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції та просить скасувати таке, прийняти нове, яким позов задовольнити частково.
Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.
       Зазначає, що завантажена у підсистему «Електронний суд» позовна заява з додатками була поганої якості, тому вона не змогла належним чином ознайомитись з матеріалами справи. Просила суд першої інстанції надати їй таку можливість та перенести слухання, однак суд розглянув таку по суті.
       Вказує, що між нею та первісним кредитором було укладено додаткові угоди, якими її борг було реструктуризовано. Вона оплачувала позику та здійснила декілька оплат на загальну суму 6 241,21 грн.
       Проте, повністю позику не змогла повернути, оскільки сайт позикодавця працював погано, було введено режим воєнного стану, на її дзвінки ніхто не відповідав.
       Таким чином, просить зменшити суму боргу з урахуванням додаткових договорів та здійснених нею оплат.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 12.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №77695179. Позику надано на суму 8 000 гривень зі строком повернення такої – 30 днів. Процентна ставка базова становить 1,99%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою – 2,70%.
Підписанням Кредитного договору Відповідачка підтвердила, що ознайомлена з наявними схемами кредитування, отримала проект цього кредитного Договору разом з додатками, ознайомилася з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідачка також підтверджує, що умови Договору їй зрозумілі, договір адаптовано до її потреб, а інформація надана Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальницею суті фінансової послуги.
14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додається).
Згідно з п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід?ємною частиною Договору.
Згідно з п.1.2 Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.07.2021 (витяг з Реєстру боржників №11 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 10069.03 грн., з яких: 8 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 069.03 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В своїх доводах апеляційної скарги відповідачка не заперечує факт укладення договору позики з первісним кредитором та частково погоджується із заявленими позовними вимогами.
Проте, просить врахувати Додаткову угоду №7154874 від 22.04.2022 та від 11.05.2025, а також додані нею скріншоти оплати за договором позики №77695179 від 12.11.2021.
Згідно ч. 3 ст. 84 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Частиною 4 ст. 84 ЦПК України, визначено, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 84 ЦПК України).
Відповідачка вказує, що не змогла подати дані докази вчасно, оскільки доданий позивачем до позовної заяви кредитний договір є поганої якості, шрифт малого розміру, копія взагалі нечитабельна.
Апеляційний суд проаналізувавши подані документи, ситуацію, яка склалася з доданими до позовної заяви матеріалами, вважає, що відповідачка не подала такі з причин, що не залежали від неї, а тому строк для подання доказів слід поновити та прийняти до уваги долучені ОСОБА_1 до апеляційної скарги додатки.
З матеріалів справи слідує, що 12.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №77695179, згідно якого відповідачка отримала 8 000 гривень в позику строком на 30 днів зі сплатою процентів 1,99% в день від суми позики. За понадстрокове користування проценти складають 2,70% в день від суми позики. Такий договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом підписання такого одноразовими цифровими ідентифікаторами, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Відповідачка не оспорює отримання нею позики в розмірі 8 000 гривень, факт користування такими коштами та факт переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». ОСОБА_1 частково визнає позов та просить врахувати укладені між первісним кредитором та нею додаткові угоди, а також сплачені кошти.
Згідно додаткової угоди №7129862 від 22.04.2022 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77695179 від 12.11.2021, позичальниця звернулася до позикодавця з проханням про розстрочку погашення заборгованості, сторони домовилися про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї угоди в сумі 9 324,68 грн. на 135 днів.
Пунктом 2 Додаткової угоди зазначено, що загальна сума заборгованості складається з: 8 000 гривень – сума основного боргу та 1 324,68 гривень – суа процентів, нарахованих за користування позикою.
Загальна сума заборгованості є фіксованою.
В пункті 3 сторони домовились, що позичальник сплачує позикодавцю суму заборгованості в розмірі 9 324,68 грн., частинами в розмірі не менше, ніж 10% від її загальної суми за наступним графіком: 1) 22.04.2022 - 932,45 грн. 2) 07.05.2022 - 932,47 грн. 3) 22.05.2022 - 932,47 грн. 4) 06.06.2022 - 932,47 грн. 5) 21.06.2022 - 932,47 грн. 6) 06.07.2022 - 932,47 грн. 7) 21.07.2022 - 932,47 грн. 8) 05.08.2022 - 932,47 грн. 9) 20.08.2022 - 932,47 грн. 10) 04.09.2022 - 932,47 грн.
Виклали у п. 6 наступні умови: дата повернення позики – 04.09.2022; орієнтовна річна процентна ставка – 234,85%; орієнтовна загальна вартість позики – 9 324,68 грн.
Крім цього, сторони погодили між собою таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є Додатком №1 до Договору позики (враховуючи зміни Додаткової угоди).
В даному випадку, під час реструктуризації даного боргу, позикодавцем було враховано, що позичальниця здійснила наступні платежі: 13.12.2021 на суму 600 грн.; 16.12.2021 на суму 225 грн.; 26.12.2021 на суму 16,34 грн. та 39,38 грн.; 28.12.2021 на суму 60 грн.; 29.12.2021 на суму 500 грн.; 05.01.2022 на суму 390,04 грн.; 13.01.2022 на суму 60 грн.; 14.01.2022 на суму 60 грн.; 15.01.2022 на суму 120 грн.; 17.01.2022 на суму 60 грн.; 18.01.2022 на суму 60 грн.; 19.01.2022 на суму 120 грн.; 20.01.2022 на суму 501,48 грн.; 30.01.2022 на суму 60 грн.; 31.01.2022 на суму 60 грн.; 01.02.2022 на суму 390,04 грн.; 08.02.2022 на суму 60 грн.; 09.02.2022 на суму 60 грн; 10.02.2022 на суму 115 грн.; 11.02.2022 на суму 60 грн.; 13.02.2022 на суму 55,72 грн.; 14.02.2022 на суму 222,88 грн.; 19.02.2022 на суму 55,72 грн.; 20.02.2022 на суму 55,72 грн.; 21.02.2022 на суму 120 грн.; 22.02.2022 на суму 55,72 грн.; 24.02.2022 на суму 60 грн.; 25.02.2022 на суму 55,72 грн.
Згідно доданих скриншотів про оплату (погашення) позики, ОСОБА_1 за період з 16.12.2021 по 25.02.2022 (тобто до моменту укладення Додаткової угоди від 22.04.2022) сплачено боргу на суму 4 298,16 гривень.
Також, відповідачкою було здійснено 22.04.2022 погашення на суму 932,45 гривень та 09.05.2022 на суму 950 гривень, що загалом складає суму 1 882,45 гривень.
11.05.2022 між первісним кредитором та відповідачкою було укладено додаткову угоду №7154874 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77695179.
У зв`язку з виникненням у Позичальника заборгованості за Договором (далі – «Заборгованість») та зверненням до Позикодавця з проханням про розстрочку погашення Заборгованості, Сторони домовилися про реструктуризацію погашення Позичальником Заборгованості, що утворилася на дату укладення цієї Додаткової угоди в сумі 8795 грн. 43 коп. (вісім тисяч сімсот дев`яносто п`ять гривень сорок три копійки) на 135 (сто тридцять п`ять) днів (п. 1 Додаткової угоди).
Згідно п. 2 Додаткової угоди, загальна сума заборгованості складає: 8 000 гривень – сума основного боргу та 795,43 грн. – сума процентів, нарахованих за користування позикою.
Загальна сума заборгованості є фіксованою.
Пунктом 3 Додаткової угоди визначено, що Позичальник сплачує Позикодавцю суму Заборгованості, вказану у п. 1 Додаткової угоди, частинами в розмірі не менше ніж 10% (десять) відсотків від її загальної суми за наступним графіком: 1) 11.05.2022 - 879,57 грн. 2) 26.05.2022 - 879,54 грн. 3) 10.06.2022 - 879,54 грн. 4) 25.06.2022 - 879,54 грн. 5) 10.07.2022 - 879,54 грн. 6) 25.07.2022 - 879,54 грн. 7) 09.08.2022 - 879,54 грн. 8) 24.08.2022 - 879,54 грн. 9) 08.09.2022 - 879,54 грн. 10) 23.09.2022 - 879,54 грн.
В пункті 6 зазначено, що останнім днем повернення позики є 23.09.2022 та орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 293,33%.
Тобто, заборгованість ОСОБА_1 згідно укладеної Додаткової угоди від 11.05.2022 складає суму 8 795,43 грн., з яких: 8 000 гривень – сума основного боргу та 795,43 грн. – сума процентів, нарахованих за користування позикою.
Однак, як зазначалося в даних Додаткових угодах, то загальна сума заборгованості є фіксованою, а тому нарахування процентів не повинно проводитись на таку суму.
Тому, враховуючи, що відповідачкою було здійснено 22.04.2022 погашення на суму 932,45 гривень та 09.05.2022 на суму 950 гривень, що загалом складає суму 1 882,45 гривень, то з відповідачки слід стягнути борг в розмірі 7 442,23 гривні, яка є основною сумою боргу, тобто без відсотків.
Позивач в суді першої інстанції дані докази, подані відповідачкою суду не надав. Детальної таблиці нарахування заборгованості також не надав. Щодо поданих до апеляційної скарги документів не заперечив.
Таким чином, заборгованість, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №№77695179 від 12.11.2021 складає суму 7 442,23 гривні.
Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не дав можливість відповідачці належним чином ознайомитись з матеріалами справи та подати докази, на підставі яких суд мав би можливість прийти до правильних висновків, що слід розцінювати як процесуальні порушення.
Отже, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.
       Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з відповідача на рахунок позивача слід віднести судовий збір за подання позовної заяви пропорційно задоволених позовних вимог.
       Позивачем було сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 3 028 гривень, а позов заявлено в розмірі 10 069,03 грн. Апеляційним судом задоволено позовні вимоги в розмірі 73,91% (7 442,23 : 10 069,03 = 0,7391 х 100), а тому судовий збір за подання позовної заяви, який підлягає стягненню з відповідачки становить суму 2 237,99 гривень.
       Також, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, стягненню з позивача підлягає судовий збір сплачений відповідачкою за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 гривень. Апеляційним судом задоволено вимоги апеляційної скарги на 26,09%, а тому стягненню з позивача на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 839 гривень (3 633,60 х 23,09%).

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 12, 81, 141, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 04 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ: 35625014, адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30 заборгованість за договором позики №77695179 від 12.11.2021 у розмірі 7 442,23 гривні та сплачений судовий збір в суді першої інстанції в розмірі 2 237,99 гривень.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог в сумі 2 626,80 гривень – відмовити.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ: 35625014, адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 839 гривень за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2025 року.

Суддя-доповідач:
Судді: